27 
at dette skal have været ”ett med en mängd starka 
uttryck kryddadt föredrag” (Lundström, Bot. Not. 1889, 
p. 97) og da han tillægger ”de tillspetsade uttryck 
hvarmed Herr W. kryddade sitt föredrag och som, 
ehuru i reducerad mängd och form, ännu q var stå i den 
s. k. kritiken” (Lundström, Bot. Not. 1889, p. 153), maa 
jo den, som læser disse Beskyldninger og ikke kjender 
nærmere til Sagen, komme til at tro, at Hr. L. har 
Grrund til at udtrykke sig om mig, som han gjör i 
Slutningen af sin Antikritik (Lundström, Bot. Not. 
1889, p. 155): ”han (Wille) borde äfven på sig sjelf 
såsom kritiker ställa några små anspråk och söka att 
vara om ej skonsam så dock ärlig, äfven om kritiken 
skulle gälla en medsökande*). Det sätt hvarpå 
han hittills såsom kritiker dokumenterat sig, ger hvar 
och en befogad anledning att nästa gång. Herr W. 
skrifver en kritik fråga: ”Hvad är nu biafsigten med 
hans skrifveri och hur vränger han nu ämnet?” ” 
Disse Udtryck tvinger mig, hvor ugerne jeg end 
vil trætte Bot. Not:s Læsere hermed, til med nogle 
Ord at omtale nævnte Foredrag og Læseren faar da 
selv dømme, om Hr. L. har Bet i sine mod mig ud¬ 
slyngede Beskyldninger om Uærlighed. Jeg sendte 
Hr. L., 8 Dage för jeg holdt mit Foredrag, endnd- 
bydelse’ til at overvære dette for at imödegaa mine 
‘ Anmærkninger og jeg viste ham til og med den Yen¬ 
lighed, at samtidigt i Korthed underrette ham om 
hvilke Punkter, jeg skulde komme til at angribe. 
Men Hr. L. nægtede at indfinde sig, og var heller 
ikke tilstede ; hans Paastande om ”tillspetsade” og 
”starka uttryck”, som skulde have forekommet i Mængde, 
hvile saaledes kun paa mundtlige Fortællinger, som 
han maa have faaet i anden eller tredje Haand og 
som jeg ikke ligesom Hr. L. anser mig böre sætte 
*) Hvorledes det forholder sig med dette af Hr. L. paastaaede 
Medsögerskab, skal jeg senere vise. 
