50 
lemliggende Sætning (Osterwald, Wasseraiifnahme d. ’ 
die Oberfläche. Berlin 1886), som lyder: ”Lundströms 
Angaben über die Existenz von Absorptionsorganen 
an oberirdischen Theilen einiger unserer einheimischen 
Grewächse beanspruchen nur einen höheren oder ge¬ 
ringeren Grad von Wahrscheinlichkeit; ein zwingender 
Beweis für die Richtigkeit seiner Deutungen ist in 
den meisten Fällen noch nicht beigebracht.” Som 
man ser, bliver herved Lovtalerne ulige mere betinget, 
end det ser ud til, naar man citerer saa forsigtigt 
som Hr. L., nemligen saaledes at det, der ej er ro¬ 
sende for ham, omhyggeligt udelades; ja den turde i 
Virkeligheden næppe kunne sættes saa meget höiere 
end den Grad af Ros, som man i Almindelighed bru¬ 
ger at tildele Hallier inden Mykologien og Minks 
inden Lichenologien, thi det var ogsaa Hrr., som 
have givet ”Anregungen”. Men der skal nu ikke 
megen Ros til, for at Hr. L. eller hans Venner skulle 
gjöre Blæst af det. Saaledes gik Hösten 1886 fol¬ 
gende Notis optagen fra Upsalaavisen ”Fyris” *) gjen- 
nem den svenske Presse. ”Svenskt vetenskapligt 
arbete bedömdt i utlandet. I en i dessa dagar 
utkommen ny del af ’^Botanischer Jahresbericht”, nu¬ 
tidens största refererande botaniska organ, erhåller 
ett af docenten A. N. Lundström utgifvet arbete: ”Die 
Anpassungen der Pflanzen an Regen und Than”, stort 
erkännande. Det karakteriseras af referenten för fy- 
siologiskt-anatomiska arbeten C. Müller (Berlin) såsom 
i högsta grad interessant, emedan det förklarar en 
serie byggnadsförhållanden hos växterna, hvilkas be¬ 
tydelse hittills varit mer eller mindre oförstådd.” 
Den som noget nærmere kjender Forholdene kan ikke 
*) Det af Hr. L. (Bot. Not. 1889, p. 109) citerede officiose Or¬ 
gan for visse yngre Universitetslærere i Upsala, som under Aaret 
1886 indeholdt saa mange anonyme Angreb paa Prof. Warmings og 
min videnskabelige Duelighed, samtidigt som Hr. L. ligesaa anonymt 
blev fremholden som en af Nutidens fornemste Botanikere. 
