60 
hvad man inden Plantefysiologien i Almindelighed for- 
staar med ^diydrostatisk Tryk”, saa begyndte han at 
gjöre Studier i Literaturen, men da er Ulykken atter 
fremme og bringer i hans'Haand en Lærebog af Wies- 
NER, hvor der (som ogsaa undertiden ellers er Tilfæl¬ 
det i elementære Læreboger) findes en aldeles afvi¬ 
gende Definition''(nemlig som i Mekaniken) paa hydro¬ 
statisk Tryk. Da min Afhandling i ”Cohn’s Beiträge 
zur Biologie der Pfianzen” jo væsentlig var skreven 
for et Publikum med Kundskaber i Plantefysiologi, 
kunde det naturligvis ikke falde mig ind, at særskilt 
forklare, at jeg benyttede Betegnelsen ”hjMrostatisk 
Tryk” -i samme Betydning, som man kan finde det 
anvendt i Arbeider af Nutidens tre störste Plantefy- 
siologer: J. Sachs, W. Pfeffer og S. Schwendener. 
Men da nu Hr. L. havde fundet en Difinition, saa 
maatte den naturligvis være den rette og da nu efter 
den det hydrostatiske Tryk mod den Övre Cellevæg 
er = 0 , saa gaar Hr. L. i alskens Uskyldighed hen 
og indforer dette i Uormelen, som saaledes skulde 
komme til at lyde 
e : o E 
Hr. L. bliver ogsaa selv saa overrasket over Kesul- 
tatet af disse Kunster, at han udbrister (Bot. Not. 
1889, p. 149) ”Herr W:s formel antager då följande 
öfverraskande utseende 
E 
cyij — 
m' 
d. V. s. det uppstår en från cellen till lithiumlösnin- 
gen gående ström om lösningens endosmotiske kraft 
dividerad med motståndet mot den utgående strömmen 
är större än — oändligheten!” Saaledes kan det gaa 
den, der har kommet med ”Lösning af en matematisk 
prisuppgift (jemte A. L. Bygden)”, men ikke den, der 
har Kundskaber i Plantefysiologi, som gaa ud over, 
