61 
hvad der staar i ”Wiesner: Elemente d. Anatomie u. 
Physiologie d. Pflanzen”. 
Dersom Hr. L. havde havt blot nogenlunde til¬ 
strækkelige Kundskaber angaaende osmotiske Fenome¬ 
ner, skulde han aldrig kunne have sagt (Bot. Not. 
1889, p. 149) ”Afven om vi antaga att Herr "VV. 
menat det osmotiska trycket, blir hans formel lika 
besatt. Det Annes dessutom ju andra faktorer, t. ex. 
väggens elasticitet, som måste tagas med i räkningen, 
men derom säger oss Herr Wis formel intet”. Thi 
han skulde da have forstaaet, at just i det omtalte t, 
som ved en Trykfeil i Hr. L:s Citat har blevet saa 
vanskeligt at flnde fat paa, indgaar adskillige Fak¬ 
torer saasom: Saltoplosningernes isotoniske Coëficient, 
Temperaturens Indvirkning og Cellevæggens,'ikke alene 
Elasticitet, som Hr. L. nævner, men ogsaa dens Stræk¬ 
barhed m. m., kort sagt alt det som medvirker til at 
fremkalde et vist ”hydrostatisk Tryk” i Cellen. Jeg 
har i dette fulgt almindelig Skik og Brug blandt 
Plantefysiologer og naar det er uforstaaeligt for Hr. 
L., da er det ikke min Feil; thi jeg kan dog ikke i 
”Cohn’s Beiträge zur Biologie d. Pflanzen” offentliggjöre 
en Afhandling, som udelukkende er beregnet paa Hr. 
L:s Standpunkt af plantefysiologisk Kundskab. 
Jeg skal yderligere give nogle fornöielige Exem¬ 
pler paa Hr. L:s Opfatning af osmotiske Spörgsmaal, 
skjönt ovenstaaende for enhver Sagkyndig kunde være 
nok. Af kolloidale Emner havde Hr. L. (Anpassun¬ 
gen I, p. 29) tydeligen fremholdt Glarvesyren, som 
værende i Besiddelse af en betydelig osmotisk Kraft. 
Da han nu af mig (Krit. Studien p. 298) oplyses om, 
att Kolloider (og Garvesyre) just udmærkede sig ved 
en ringe osmotisk Kraft bliver Hr. L. saa konsterneret, 
at han (Bot. Not. 1889, p. 104) har ”sökt komma 
underfund med hans (Willes) uppfattning om vattnets 
förhållande till kolloidala ämnen genom att taga reda 
på hvad han (Wille) härom yttrar på andra ställen. 
