68 
B. patulus Auet. suée. (Fries Flor. scan. ; Herb, 
norm. XV. 95. — Hartm. etc.) ntgöres deremot af 
jemför else vis ganska oväsentliga former af B. arvensis 
L. He i El. Fries’ herbarium liggande exemplaren 
från Lund utmärka sig sålunda, såsom i Flor. scan. 
uppgifves, endast genom något utstående borst samt- 
ofärgade ax, egenskaper som emellertid icke äro främ¬ 
mande för B. arvensis. Borstens riktning vexlar nem- 
ligen äfven hos denna och närstående arter ej så obe¬ 
tydligt så väl under olika stadier som vid torr och 
fuktig väderlek och är å de nämnda exemplaren syn¬ 
barligen beroende at en sen insamlingstid, i det att 
vinkeln mellan sjelfva blomman och axspindeln hos 
denna art tillväxer samtidigt med att karyopsen mog¬ 
nar. På mindre starkt insolerade platser uppträder 
dessutom B. arvensis mycket ofta med föga eller icke 
violett anlupna ax. Att Fries äfven senare med B. 
patulus afsett liknande former, framgår af exemplaren 
i Herb. norm. — I Hartmax’s Skand. tlora lemnas 
till en början endast en öfversättning af Fries’ diagnos; 
i' 5:te uppl. ändras dock uttrjmket ’Vippan mycket 
utstående” till ”vippan lutande”, hvarefter det slutligen 
i ll:te uppl. heter ”vippan ensidigt lutande, småaxen 
tumslånga” etc. Så väl i nämnda arbete som i de 
skånska flororna afses emellertid endast kraftiga, ofta. 
fruktstadium varande former af B. arvensis med 
stora ax och till följd deraf något lutande vippa, 
hvilket framgår af i samlingar befintliga exemplar 
från de angifna fyndorterna. 
Luzula pallescens Auctorum. 
Af Sv. Murbeck. 
Den af Wahlenberq i Flora lapponica pag.' 87 
(1812) beskrifna Juncus pallescens — kort derefter af 
Swartz (Summa veget. Scand. pag. 13, 1814) förd 
under slägtet Luzula och för öfrigt äfven identisk 
