85 
kransstödjebladeii äfven i dessa delar i spetsen mer 
eller mindre urnupna. I de fall, då endast det ena 
bladet i ett bladpar är nrnnpet, är alltid den sida på 
det tillhörande internodiet, der detta blad är fästadt, 
bredare än den motsatta och åtminstone antydningsvis 
försedd med en kollenkymsträng på midten. Hos 
ifrågavarande delar af nyssnämda skott ha äfven i 
vissa fall foderflikarna tillväxt i antal och äro i så 
fall vanligen 6 eller 8, någongång 7 eller 9. Denna 
förändring har jag emellertid endast iakttagit hos 
midtelblomman i de knippen, hvilkas stödjeblad visat 
början till klyfning. I alla blommor äro småfrukterna 
8, stundom dera. 
Fascieringen tilltar i mån af grenarnas tillväxt, 
hvadan på de längre grenarna de nedre delarna äro 
minst metamorfoserade och ha mer eller mindre regel¬ 
bunden form, de mellersta delarne hafva tilltagit 
i tjocklek och fått större antal åsar, samt ha 
mer eller mindre rundad omkrets, samt de öfversta 
regionerna äro bandlikt plattade med många åsar. 
Beträffande bladen (på sin höjd äro de allra nedersta 
bladen rent vegetativa, d. v. s. stödja icke blomsam¬ 
lingar), kunna de i nedersta delarne ännu vara mot¬ 
satta, högre upp äro begge eller ettdera i spetsen två- 
klufna, och ännu högre upp sitta de 3 eller 4 i krans. 
Bladen äro sålunda fullständigare klufna, ju högre upp 
på skottet de sitta, tills på en viss höjd, i stället för 
ett djupt klufvet, två äfven till anlaget skilda blad 
uppkomma. Ytterligare högre upp äro de blad, som 
motsvara dessa sistnämda, äfvenledes klufna, och som 
denna förändring försiggår upprepade gånger uppåt, 
så intages stamspetsen af en mycket tät samling af 
små, dels hela, dels mer eller mindre klufna blad. 
I samma mån klyfvas blommorna och tilltaga i antal 
uppåt mot spetsen. Liksom hos otvan nämda skott 
med begynnande fasciering, har jag hos de längre, 
fullständigt fascierade skotten på ingen höjd iakttagit 
