103 
ren lemnat uppgift om endast 4 fyndorter, 2 från 
Aland och 2 från sydliga Norge, samt för öfrigt ytt¬ 
rat, att den skulle hos oss vara allmän. Af dess 
mycket sparsamma förekomst i K. Vet.-Ak:s moss- 
samling framgår dock, att den hittills blifvit af 
våra bryologer lörbisedd, hvarför dess utbredning 
ännu ej kan anses utredd. Enligt min erfarenhet 
finnes den utbredd i Sverige från Blekinge i söder till 
Umeå i norr ; i Norge är den funnen så nordligt som 
norr om polcirkeln, nämligen i Saltdalen. Arten har 
blifvit funnen, städse försedd med de för densamma 
så utmärkande rödaktiga gonidierna, på följande ställen : 
Sverige: Blekinge: Nätraby, Mjövik, på mull- 
klädd sten (21 Juli 1888, H. W. A.). Vestergöt- 
land : Sandhem, på bergvägg bakom Tunarp (20 Juli 
1887, H. W. A.). Småland: Jönköping, bergvägg 
ofvan Piko och vid Skinnerstabäcken, (H. W. A.); 
Forser um, Krökesbo, på en sten (H. W. A.); Barkeryd, 
Boarp, flerstädes på stenar och bergväggar (K. W. 
A.). Östergötland: Svinhult, Korpehål, på trädrötter 
(H. W. A.) ; St. Lars, Skäggetorp, på stenar, (enligt 
Nordensteöm & Nyman). Uppland: Stockholm vid 
Skrubba (Juli 1853, S. O. Lindberg); Gråsberget i 
Järfälla socken, med kalk (Jan. 1858, S. O. Lindberg); 
Vaxala, Jälla (H. W. A.). Närike: Dylta (H. W. 
A.); Skåleklint, (C. Hartman). Helsingland: Alfta, 
(1869, R. Oldberg). Ångermanland: Säbrå, Gådeå- 
berget flerstädes på klippväggar och trädstammar, med 
frukt (H. W. A.); Nora, Stormoberget på trädstam 
(H. W. A.); Tåsjö (Juli 1856, R. Fristedt). Vester- 
o 
botten: Umeå, Alidsbacken med kalk (23 Juli 1874, 
C. P. Læstadiüs). 
Norge: Lille Elvedal och Poldalen (enligt Lind¬ 
berg); Trondhjem; Saltdalen på Vigsfjeld och Tver- 
fjeld (H. W. A.). 
Finland: Åland, Långbergsöda och Gesterby (en¬ 
ligt meddelande af Lindberg den 4 Nov. 1876). 
