104 
Dessutom liar jag sett ex. af arten endast från 
Tyskland (Blankenberg, Hampe, ock Mummelsee på 
Schwarzwald, O. Buechaed) ocb Sibirien (Samarova 
vid Ir tisch och Jeniseisk, H. W. A.). 
J. porphyroleuca Nees. 
Det enda, som, enligt hvad jag kunnat finna, 
skulle utgöra skilnaden mellan J. ventricosa och J. 
porjyhyroleuca^ är, att hos den förre bladens cellväggar 
ej alls eller högst obetydligt äro i hörnen förtjockade, 
hvaremot hos den senare vid cellhörnen tydliga tri¬ 
angulära förtjockningar finnas. Efter en granskning 
af en mängd exemplar, deribland äfven flera, som 
blifvit af Hees utdelade såsom. J. porphyroleuca^ ser jag 
mig dock tvungen säga, att J. porphyroleuca är endast 
en varietet af J. ventricosa. Ifrån former, som sakna 
eller hafva nästan omärkliga hörnförtjockningar, finnas 
nämligen alla möjliga öfvergångar till former med 
väl utvecklade sådana, ja, till och med till så stora 
förtjockningar som hos J. guttulata. Det blir därför 
i talrika fall en rent godtycklig sak att afgöra, hvar 
gränsen mellan J. ventricosa och dess varietet porphy¬ 
roleuca bör sättas. I samma tufva kunna till och 
med olika surkler, ehuru de tydligen höra till samma 
form, visa sig med afseende på bladens förtjockningar 
ganska olika; ej sällan visa till och med bladen på 
samma stjälk ej obetydliga växlingar. Detta förhål¬ 
lande är för öfrigt ej något för J. ventricosa egen¬ 
domligt; såsom jag redan omtalat, kunna de vanligen 
tunnväggiga bladen hos J. longidens ej sällan få tyd¬ 
ligen förtjockade cellväggar, och äfven J. Wenzeln 
visar i detta afseende ganska stora växlingar. 
För öfrigt må anmärkas, att de former, som 
rättast föras till var. porphyroleuca synas vara all¬ 
männare än den tunnväggiga hufvudformen. Båda 
formerna förekomma genom hela det skandinaviska 
fiorområdet på jord, mest på fuktig jord, klippor 
och stenar samt på murkna stammar. 
