12G 
talar derfor, att Vicia scpmm är stadd i utdöende 
liärstädes. Detta är ännu tydligare förhållandet med 
Vida pisiformis^ som numera blott anträffas på 
en enda lokal inom hela florområdet. Denna vackra 
ärtväxt, som uppnår storleken af vanliga sockerärtan, 
anträffas vid Vestra Väggar i gles granskog med snår 
af Hosa^ Cotoneastcr samt dvergexemplar af Tilia euro- 
pœa. Fältskikten bildas af spridda — enstaka örter 
och gräs; förutom Vida pisiformis^ Or obus niger o. 
vernus^ Clinopodmm vulgäre^ Origanum vulgare^ Litho- 
spermum officinale^ ConvaJlaria polygonatum^ Asperula- 
odorata^ Viola mirabilis^ Pimpinella Saxifraga, Melica 
md ans, Scliedonorus asper och Lumda pilosa. Botten¬ 
skiktet utgöres af följande mossor: Ilypnum sericeum, 
lutescens,^ purum o. rividare^ TorUda ruralis, Ilolmia 
trichomanoides, Barbida rubella, Gymnostomum micro- 
stomum o. Amblystegium faleaUim. 
Vicia pisiformis anträffades blommande i medio 
af Juli, men mognar först mycket långt fram på 
hösten, enligt Gfust. Vidén först i September. 
De nu omnämda 4 Viciaarterna äro de för Om- 
bergsfloran vigtigaste. I åkrar på slättlandet före¬ 
komma Vicki villosa och sativa samt inom södra flor¬ 
området Vida Latliyroides och angustifolia. Ingendera 
af dessa har på grund af sin ringa utbredning och 
sparsamma förekomst kunnat blifva föremål för studier. 
Det samma är förhållandet med några Trifolüim- 
arter samt jE'/-?;w/?^-arterna. Afven Dro6^^5-arterna före¬ 
komma mycket sparsamt, och om dem är ej mycket 
att säga. 
Orolms tuberosus är blott anträffad på några få 
björkbackar nere på slättlandet. Möjligen har jag 
kunnat förbise denna vårväxt, då mina exkursioner 
företogos i Juni och Juli. Men tämligen visst är 
emellertid, att Orobus tuberosus ej förekommer i någon 
af de växtformationer, som bekläda sjeliVa Omberg. 
