131 
och tvååriga arterna har jag infört i schemat, men 
inom parentes. 
De vigtigaste af Omberg sflorans papilionacéer. 
A) arter, som ej bilda bestånd: 
a) arter med kort vegetationsperiod 
Ononis hircina Jacq. (spridd), 
Oxytropis pilosa (L.) DC. (sällsynt), 
Anthyïlis Vulneraria L. (allmän), 
(Trifolium arvense L.) (spridd), 
,, montanum L. (spridd), 
,, agrarium L. (spridd), 
( ,, procumbens L.) (spridd). 
Astragalus glyciphyllus L. (spridd), 
b) arter med utsträckt vegetationsperiod 
(Melilotus officinalis L.) Willd. (spridd), 
Orohus-arterna (spridda), 
Vicia pisiformis L. (sällsynt), 
,, Cracca L. (allmän), 
,, sepium L. (allmän), 
' Lotus corniculata L. (allmän), 
(Medicago lupidina L.) (allmän), 
Trifolium repens L. (allmän), 
,, hybridum L. (spridd). 
B) Arter, som bilda bestånd: 
a) arter med kort vegetationsperiod 
Trifolium pratense L. (allmän), 
(Melilotus alba Desv.) (spridd), 
b) arter med lång vegetationsperiod 
Trifolium medium (L.) Huds. (spridd), 
Vicia silvatica L. (spridd), 
Lathyrus pratensis L. (allmän), 
,, silvestris L., (källsynt). 
Till sist kan jag ej underlåta att kasta en blick 
på de afhandlade arternas utbredning så väl den rent 
lokala som fördelningen på de olika växtformationerna. 
Tapilionaceerna äro inga älskare af skogen, och det 
är tydligt att granskogen i synnerhet uppträdt mot 
