132 
dem fiendtligt. Man har gaiiska goda skäl för det 
antagandet, att alla på sluttningar ne vid Vettern före¬ 
kommande arter under senare delen af ekens period 
funnits spridda öfver hela Omberg, men af den från 
öster eller sydost invandrande granen trängts åt vester 
och norr. Sådana arter är o Lathy ms silvestris^ Vicia 
pisiformis och silvatica^ Astragalus glyciphyllus m. fl. 
Att dessa växter i allmänhet icke finnas på de norra 
sluttningarne låter förklara sig genom det inflytande, 
som åkerbruket utöfvat just på denna del af berget. 
Alla de arter, som ej finnas vid vestra sidan, men 
deremot äro gemensamma för slättlandet och för norra 
delen af bergsfoten, torde hafva invandrat från slätten 
och ej hunnit utbreda sig öfver Omberg, förr än 
granen redan afstängt vägen till sjösidan. Sådana 
arter äro Lathyrus pratensis (?), många Trifolium- 2 iTtQr^ 
Vida Cracca m. fl. Några såsom Jfe?^7o^^^5-arterna och 
Ononis hircina äro fortfarande endast till finnandes på 
slättlandet. Några andra äro rätt kosmopolitiska, så¬ 
som Lotus corniculata^ Medicago lupulina och Trifolium 
repens. I sammanhang med denna utbredning torde 
ock stå det inflytande, som markens geologiska be¬ 
skaffenhet utöfvar på växttäckets sammansättning. 
Emellertid synes detta inflytande vara obetydligt i 
förhållande till det, som betingas af trädvegetationens 
förändringar. 
2. Kand. A. Y. Grevillius höll föredrag om „Anatomien 
hos blomskaften och hlomställningsaxlarne hos några Cucur- 
bitacéer“ *). 
3. Om Salix hastata X repens, nov. hybr. 
Af J. A. O. Skåeman. 
Pörliden sommar beredde jag mig tillfälle att, 
visserligen endast i förbigående, besöka ett par af de 
*) En afhandling med titel ”Anatomiska studier öfver de flo- 
rala axlarne hos diklina fanerogamer” och omfattande äfven detta 
föredrag är intagen till offentliggörande i Bih. till Kongl. Vet.- 
Akad. handlingar. 
