134 
repens bladens längd 1—2 centim. 
,, bredd 0,5—1 ,, 
Bladbasen erinrar tydligt om hastata; den är 
neml. hjertlik eller afrnndad, alltid mycket bredare 
än hos repe')%s_. — Omkretsen förhåller sig i allm. 
som hos hastata^ är sålnnda sågad, dock ej så tydligt 
som hos denna. Stundom märker man, särskildt å 
j ' 
yngre blad, en tydlig tendens att i detta afseende 
närma sig repens; kanten blir hos dem gerna hel- 
bräddad och derjemte något tillbakaviken. Undersidan 
visar den för repens karakteristiska tilltryckta silkes- 
hårigheten. I de flesta fall öfverflyttar repens denna 
karakter hel och hållen på sina hybrider, som häri¬ 
genom blifva lätta att urskilja, men hos denna är 
det hufv adsakligast nerverna som äro försedda med 
tilltr. hår, hvaremot det mellanliggande mesofyllet 
ibland helt och hållet saknar desamma. 
Stipler äro alltid tillstädes och tydliga, till formen 
erinrande om hastata^ men mera tillspetsade, utdraget 
hjertlika, i kanten sågade, för öfrigt flera gånger 
mindre än hos denna. Bilda omisskänneligen öfver- 
gång till dem hos repens^ hos hvilken de som bekant 
äro helt små, lancettlika elL ock o. Exemplaret var 
en ÿ. "Så vidt jag af de få, i spridningsstadium redan 
befintliga hängena kunde sluta, kommer hybriden i 
de fruktifikativa delarne närmast hastata. Kapslarne 
buro såsom hos hastata fullt tydliga, kvarsittande stift. 
Den 30 Jan. 1890. 
1. Några bidrag till den norrländska 
kalk tuff-floran. 
' Af Butger Sernander. 
Den egendomliga, i åtskilliga af vårt lands kalk¬ 
trakter anträffade bergart, som benämnes kalktuff eller 
1 vissa bygder ”hvitkalk”, har på sista åren erhållit 
en särskild betydelse genom de vigtiga imdersökningai, 
