mäktigt lager deraf. Det var på en af jökelgrus 
täckt, skog bevuxen ås i tvenne åt söder långsamt 
sluttande dalar, som snart förenade sig till en enda 
dalfåra, hvilken nederst utbredde sig till’ en liten 
platå. Här öfvertvärades terrängen af en låg grus¬ 
vall, bakom hvilken moss-marker vidtogo, i h vilka 
någon kalktuff ej kunde iakttagas utom längs en liten 
bäck, som genombrutit vallen. Lagret hade på några 
punkter börjat brytas och tillgodogöras. 
Med hjelp af dessa brytningar studerade jag på 
olika punkter tuffen från ytan ner till dess bottenlag. 
I de lägre delarne var tufflagret 30—50 om. tjockt, 
antingen hvilande direkt på af enbart siluriska berg- 
artsfragment bestående jökelgrus eller ock skildt från 
detta af 5—10 cm. 1er blandad sand. Det täcktes här 
af 30 cm. delvis något torfartad mylla, som nu var 
bevuxen med ängsartad vegetation. Uppåt blef tuffen 
ända till 1 meter mäktig och låg direkt på gruset. 
Ett 40 cm. tjockt täcke af skogsjord och Rylocomia 
täckte der densamma. 
Hela lagret tycktes hafva uppkommit genom starka, 
från åsens grus- och stenmassor härledande källsprång, 
som utmynnat i dalgångarne och i deras förening samt 
något uppdämts af den nyss omtalade grus vallen. Vis¬ 
serligen finnas nu källådror i det underliggande gru¬ 
set, men dessa är o af ringa betydelse. Allt tyder på, 
att denna kalktuff bildats ej blott under andra drä¬ 
nerings-, utan äfven helt andra klimatiska förhållan¬ 
den än de nu på platsen rådande. 
Tuffen var i allmänhet tät och fast, men med 
ganska rikliga växtlemningar. Någon olikhet i deras 
förekomst och art på olika nivåer eller punkter af 
lagret kunde jag ej finna. 
De voro : 
Finns silvestris L.: förstenade stammar af ända 
till 20 cm. i diameter; på ett stam-fragment voro 
årsringarne i medeltal 1,25 mm. breda, ett barkflarn. 
