165 
Den förekommer i stark skugga på bok vid Bökebergs- 
slätt i Skåne. 
Af Lecanora sordida (Pees.) Th. Pr. bar jag i Up¬ 
salatrakten vid Plottsund funnit en form, som kan¬ 
ske också bör omnämnas: Crusta contigua vel tenuis¬ 
sime rimosa^ fere cretacea^ apotbecia primo innata v. 
adpressa disco coneaviusculo, pallide suhoeliraceo flavido^ 
nudo^ margine erassiusculo circumdata, dein adnata, 
disco tumido (sæpe tuberculato) livido, tenuiter prui¬ 
noso, margine extenuato vel excluso. Tballus KOH 
intense lutescens dein sordidescens et tempore sangui- 
neo-rufescens : f. cretacea, si placet. 
Leeanora lielicopis (Wneg.;) Ach. f. dilutior Nyl.(?) Hall.; 
Hulabäck i Steninge s:n å hafsstranden „in lapidibus, fluxo 
maris interdum irrigatis.“ 
Huruvida ej möjligen detta fynd i sjelfva verket 
är bufvudformen af Leeanora helicopis^ vill jag ej afgö- 
ra utan jemförelse med originalexemplar; det synes 
mig dock sannolikt, då de af mig funna exemplaren 
bafva mycket mörka, ofta nästan svarta apotbecier (om 
f. dilutior Nyl. beter det: ” — — apotheeiis livido-fus- 
cescentibus vel fuseis?'' * **) ) Tballus, som är starkt ”ri- 
moso-areolatus”, med små (vanl. mindre än 0,5 m. m. 
diam. plana rutor, vexlar i färg från ”albido-cinereus” 
till ”sordide livido- v. virescenti-cinereus” bvilket in¬ 
nefattar de färgnyanser, som äro upptagna i beskrif- 
ningarne öfver både Wahlenbergs hufvudform ocb 
Hylanders f. dilutior, Sporstorleken bos de hal¬ 
ländska exemplaren stämma också med uppgifterna 
om bufvudformens sporer. Spermogonierna äro gan¬ 
ska talrika, ett eller flere i bvarje bålruta; spermati- 
erna likna dem bos Leeanora subfusea. Jag är derför 
benägen att anse den i fråga varande lafven vara L. 
helicopis (Wnbg.) Ach. Hur den ser ut i omkretsen, 
bar jag ej iakttagit. För öfrigt må tilläggas, att 
*) W. Nylander : Lichenes scandinaviæ, Helsingfors 1861, p. 150. 
**) jfr. 1. c. & Th. M. Fries: Lieh. Scand. p. 149, 
