179 
Gentiana nivalis L. är allmän på betesmarker och elf- 
backar, der de utmärkt vackert blå kronorna lysa bland grä¬ 
set under Juli månad. Lemnar oerhördt mycket frö. 
Hierochloa borealis (Schrad.) -Roem. & Sch. förekommer 
allmänt. 
Hippuris vulgaris L. v. fluviatilis (Web.) Wigg. växer 
hela Kärendöjoki bäck utefter i stora, vackra exemplar, bil¬ 
dande täta ruggar, hvilka vaja i strömvattnet. 
Juniperus communis L. förekommer allmänt i lågt be¬ 
lägna skogstrakter (« och ß nana Willd.), på torrare myrar 
(«) och på terränger med fjällnatur (ß). På alla dessa växt- 
platser har den ett olika utseende. Ju högre öfver hafvet, 
den förekommer, desto mer krympa barren, de hvälfva sig 
bågböjdt och samla sig tätare i kransarne. På myrarne — 
en i vår sista flora-edition ej anmärkt förekomstort — fin¬ 
nes endast hufvudformen, i skogstrakterna (på sådan ter¬ 
räng, der markbetäckningen utgöres af mossor och bärris, 
men deremot ej, eller åtminstone sällsynt, på tallmons renlafsöf- 
verdrag) afarten tillsammans med a, medan man på de 
inom regionen fåtaliga skoglösa bergens toppar (Lumivaara 
vid Areajoki o. s. v.) träffar fjälltrakternas nana-typ med 
dess glänsande, kupiga, tegellagda barr och om Biota-arterna 
påminnande utseende (särskildt detta, när den krypande bu¬ 
sken är öfversållad med bärkottar). 
Exemplar af Juniperus communis L. ß nana Willd, 
(— likväl ej fullt typiska nana-barr —troligen tillhö¬ 
rande den var. alopecuroides Læst., som omtalas i Skand. 
Flora af C. J. Hartman (ed. 12, pag. 33), har jag in¬ 
samlat vid vägen mellan Pajala och Kengis. Liksom 
fallet är med vissa grenar af Pinus silvestris L. ß lap- 
ponica (Fr.) Hn. [se denna växt!], äro barrkransarne 
här långt aflägsnade från hvarandra genom nakna gren¬ 
mellanled; men i full analogi med just detta förhållan¬ 
de hos tallens o^-blomgrenar synes det också endast 
vara çf’-exemplaren af enen, som få ett dylikt egendom¬ 
ligt utseende särskildt i tillväxtdelar, som ännu ej an¬ 
gripits af Cecidomyia juniperina. Jag har visserligen 
ej varit i tillfälle att se de i Riksmusei samlingar för¬ 
varade læstadianska exemplaren^ men med alla af mig 
observerade har förhållandet varit sådanL som nu rela- 
