198 
Tormentilla divergens E-eichb. är, såsom authentiska 
exemplar visat, blott en robust, upptill starkt förgre¬ 
nad och allmänt utbredd form af P. erecta, och med 
denna art är äfven Torm. nodosa Schuh identisk enligt af 
SiMONKAi sedda original (Enum. fl. Transs. crit., 1886, 
p. 222). 
Utbredning: P. erecta eger en riklig förekomst 
öfver hela nörra och mellersta Europa. I medelhafs- 
regionen blir den mer sällsynt men är dock temligen 
utbredd åtminstone på den spanska och den italienska 
halfön. I Alperna och i nord vestra delen af Balkan- 
halfön stiger den upp till 2000 m. öfver hafvet. 
P. erecta (L.) Dalla Torre x procumbens Sibth. 
UMsJomgrenar nästan upprätta, oftast knölformigt 
uppsvälda, de äldre ofta ett par cm i genomskärning. 
Deras blad till större del 3-, till mindre del 5- och 4- 
fingrade, småblad groft och hvasst sågade med skarpa 
tänder, sidosmåblad snedt äggrunda, uddblad bredt 
vigglikt eller bredt omvändt-äggrundt, i främre Va 
tandadt med 4—5 tänder på hvar sida. StjelJcar 1—7 
dm långa, mer och mindre nedböjda eller oftare ned- 
liggande, mera sällan sparsamt och endast upptill för¬ 
grenade, oftast temligen utspärradt och ganska rikt 
greniga derigenom att från hufvudaxlarnes 2—3 öfver- 
sta bladveck blombärande grenar utvecklas, i hvilkas 
dichasier dessutom endast sällan något floralt skott är 
utbytt mot en innovationsknopp. Stjelkar i samman¬ 
hang härmed blott sällan rotslående och endast hos 
former, som i öfrigt komma P. procumbens nära. Hufvnd- 
axlarnes hlad temligen kort skaftade, i synnerhet de 
han efter en noggrann analys af artens formkrets funnit tillbör¬ 
ligt att framhålla som varieteter, subvarieteter e. d., men benämnin¬ 
gar, och dertill binära sådana, af godtyckligt ur massan gripna 
former komina ju vanligen blott att till fromma hvarken för veten¬ 
skapen eller dess idkare öka mängden af synonym. 
