199 
ofre ofta med endast 2—3 mm långa, de öfriga der- 
emot sällan med blott 3—4 mm, vanligen 5—15 mm. 
långa skaft, de öfre konstant 3-fingrade, och äfven bland 
de nedre sällan ett och annat 4- eller 5-fingradtj små¬ 
blad smalare eller bredare vigglika eller oftare ägg- 
rundt eller omvändt-äggrundt lansettlika, i främre ‘/ 2 ^ 
något längre ned eller, såsom oftast hos de öfversta 
bladen, blott mot spetsen groft och hvasst samt ofta 
ganska djupt inskuret sågade med skarpa, sällan mera 
trubbade tänder; uddbladet med 3—5, sällan 6 tänder 
på hvarje sida, spetstanden mer och mindre framskju¬ 
tande. Stipler bredare eller smalare vigglika eller ägg- 
rundt lansettlika, icke eller omärkligt skaftade, de 2 
öfversta bladens mycket ofta hela, för öfrigt — utom 
stundom hos spädare former — ständigt mer och min- 
• • 
dre djupt 2—4-nikade. Ofriga flordia axlars hlad dels 
omärkligt, dels längre skaftade, ganska långsamt afta- 
gande i storlek efter axlarnas ordning, 3-fingrade och 
vanligen först hos axlar af 4:de eller högre ordning 
enkla men först i de yttersta förgreningarna delvis hel- 
bräddade, alltid flera gånger större än tillhörande stip¬ 
ler. Dessa hos de närmast efter hufvudaxeln följande 
generationernas blad någon gång flikade,* för öfrigt all¬ 
tid hela, lansettlika. Innovationsknopparnes blad — om 
sådana knoppar finnas — långt skaftade och äfven i 
öfrigt öfverensstämmande* med rhizombladen. Blommor 
på ganska fina skaft, 4-taliga mera sällan en och an¬ 
nan 5-talig. Foderstipier under blomningen dubbelt 
smalare samt kortare än foderbladen, vid fruktmogna¬ 
den ofta af dessas längd men något smalare. Blom- 
Icronan snart plattad, IQ—17 mm bred, kronblad hög¬ 
gula med oftast starkt framträdande saffransgul fläck 
vid basen. Ståndar strängar mycket flna, 3—5 gånger 
längre än knapparne; dessa, oöppnade, ungefär lika 
breda som långa. Bistiller 10—30; väl utvecklade kar- 
peller temligen sparsamma, 1,7 mm långa, äggformiga 
eller svagt njurlika, nedtill betydligt tjockare än upptill, 
