200 
med temligen bred, rundad rygg, försedda med talrika 
och temligen skarpt markerade åsar samt med upp¬ 
höjda punkter mellan dessa, vid mognaden ofta grön¬ 
aktiga, till sist gulbruna. 
Syn.: Potentilla promimbens Auct. plurim., p. p. 
P. Tormeniilla a b Lehm. Revis. Pot., p. 177. 
Tormentilla montana Schtir Enum. fl.* Transs., p. 188 
(1866), ex descr. 
P. procunùiens x silvestris Warnstoke in Verh. d. hot. 
Ver. d. Prov. Brandbg., XVIII, p. 69 (1876). 
P. subereeta Zimmeter Europ. Art. Pot., p. 5 (1884). 
Fig.: Flora Danica, t. 1217 sub Torm. rept. 
Exsicc. : Ringius Herb, norm., f. 2 n. 51, p. major, p. (P. 
proc.). — Reiche. EI. Germ. exs. n. 778 (Torm. proc.). 
— E. Schultz FL Gall. & Germ. exs. n. 1249; mixt. c. 
P. proc. (P. proc.). — F. Schultz Hb. norm., nov. ser., 
cent. 3 n. 252 (P. proc.). 
I Revis. Potent., p. 181, yttrar Lehmann om P. pro¬ 
cumbens SiBTH.: ’’Es ist auffallend, dass man diese, öfter 
vollständig beschriebene und längst auch (z. B. Fl. 
Dan. tab. 1819) vortrefflich abgebildete Art-— 
hin und wieder noch jetzt von der P. Tormentilla nicht 
zu unterscheiden vermag” etc. I sjelfva verket synes 
det dock tvärtom böra väcka förvåning, att ännu för 
närvarande nästan samtliga författare anse P. erecta och 
P. procumbens såsom skilda arter, oaktadt de interme¬ 
diära former, som ofvan karakteriserats, äro långt ifrån 
sällsynta, och man i allmänhet ingalunda bemödat sig 
att komma till kunskap om deras verkliga ursprung. 
Den i fråga varande gruppen af mellanformer har, 
såsom förut nämnts, endast sällan, t. ex. af Lehmann 
och Maksson, och troligen aldrig i sin helhet hänförts 
till P. erecta. I de flesta fall har den deremot, såsom 
bestämningar i herbarier (jfr. under utbredningen) 
tydligare än ßoristernas beskrifningar utvisa, förenats 
med P. procumbens, en omständighet, som kan förkla¬ 
ras deraf, att den sistnämnda arten, på samma gång 
den är den vida sparsammare, nästan alltid åtföljes af 
P. erecta jemte öfvergångsformer, och dess formkrets 
i 
