207 
schweiziska författare, liksom också slutligen med Gre¬ 
nier (Flore de la chaîne Jurassique). Hos Gren. & Godr. 
(Fl. de France, I) äro P. procimibens och P. mixta, jemte 
det att båda innefatta former af P. erecta x reptans, 
egendomligt nog förvexlade med hvarandra, hvilket 
tydligt framgår af beskrifningarna, uppställningen o. s. v. 
samt för öfrigt bekräftas af exemplar, som af Grenier 
sändts till El. Fries. 
På senaste tiden har Zimmeter framstält den åsig- 
ten, att P. procumbens är en hybrid, och i Botan.-Ka- 
lender 1887 beteck;nat den såsom ”P. super erecta x rep- 
tans^. Till gendrifvande af ett sådant påstående for¬ 
dras emellertid icke många ord. P. procumbens intager 
visserligen i de flesta hänseenden en medelställning i 
förhållande till de nämnda arterna men afviker dock 
y 
åtminstone genom stjelkbladens oftast bredt vigglika 
småblad, genom de till ett skaft afsmalnande stiplerna 
och dessas form alldeles bestämdt ifrån dem båda. Af 
de antagna föräldrarne saknas åtminstone P. reptans på 
en mängd af dess förekomster, och hvad slutligen de 
sexuella organens funktioner angår, tala dessa, såsom 
af den bifogade tabellen synes, på det bestämdaste emot 
en dylik supposition. Möjligen stödjer sig förf. på Gre¬ 
nier, som i Flore d. 1. ch. Jur. förklarat P. procumbens 
bestå af hybrider utaf de nämnda arterna. Att emel¬ 
lertid P. procumbens Grenier 1. c. ingalunda är identisk 
med Zimmeter’s eller den typ, som rätteligen har att 
. föra detta namn, utan tvärtom hör till Zimmeter’s egen 
art, P. Gremlii, är af beskrifningen, uppgifterna om ste- 
riliten samt af exemplar från två af de anförda fynd¬ 
orterna — Francheville och Etang de Fays — alldeles 
uppenbart. 
Utbredning: I*. procumbens är temligen utbreddi 
mellersta och vestra Europas skogstrakter och före¬ 
kommer med säkerhet i vestra och nordvestra Frank¬ 
rike, England, Belgien, Holland, Danmark, södra Sve¬ 
rige, norra och mellersta Tyskland från Hannover och 
