211 
taliga^ alla öfriga till vida största delen 4-taliga. Fo¬ 
derstipler vid blomningen mindre och afven vid frukt¬ 
mognaden icke större än foderbladen. Blomkronan snart 
plattad, 12—16 mm bred. Väl utvecklade karpeller 
mycket sparsamma, nästan öfverensstämmande med dem 
hos P. procumbens^ deras rygg dock något tjockare, 
skulpturen något tydligare och färgen blekare. 
Syn.; *P. procumbens * mixta Hj. Nilsson hos F. Aeeschoug 
Skånes Flora, ed. II, pag. 313 (1881). 
De former^ som nu beskrifvits, förete i morfologiskt 
hänseende mycken öfverensstämmelse med P. procum¬ 
bens SiBTH. och hafva också^ såsom nämnts, länge blif- 
vit hänförda till denna art. En och annan författare, 
t. ex. Michalet, Grenier, Gren. & Godr., Bapin, har dock 
i stället förenat dem med den likaledes närstående P. 
mixta Nolte. Gremli är den förste som insåg oriktig¬ 
heten af dessa identifieringar och den ifrågavarande 
växten tydde han också rätt såsom en bastard af P. 
erecta och P. reptans. 
Sistnämnda åsigt har emellertid redan förut blifvit 
uttalad. Sålunda har Michalet betecknat sina i an¬ 
förda exsiccatverk utdelade tvenne former af ”P. mixta 
Nolte” såsom ”Proies e P. reptante patre (resp. matre) 
et P. Tormentilla matre (resp. patre) hybrida”, och Gre¬ 
nier yttrar i Fl. d. 1. ch. Jur. en liknande öfvertygelse 
om sin ”P. procumbens”, hvilkens båda former ”a mixta” 
och ”/d nemoralis” han för öfrigt synes böjd att tolka 
på samma sätt som Michalet. 
P. erecta x reptans är särskildt med hänsyn till de 
olika former, hvarunder den uppträder, en synnerligen 
intressant hybrid. Det är härvid icke endast formrike¬ 
domen i och för sig, utan fastmer det olikartade sätt, 
hvarpå stamarternas karakterer vid ett mer ingående 
studium befinnas kombinerade, som är anmärknings- 
värdt. Den vexlande gestalten kan nemligen ej såsom 
hos P. erecta x procumbens förklaras helt enkelt genom 
arternas variabilitet eller genom uppkomsten af här- 
