224 
pen ständigt blir en innovationsrosett, i öfverensstäm- 
melse härmed utefter större delen af sin längd, och 
redan på sommaren, rotslående. Hufvudaxlarnes hl ad 
alltid ganska långt skaftade, någon gång ett eller an¬ 
nat 7- eller 6-fingradt, för öfrigt konstant 5-fingrade 
med undantag dock af det allra öfversta, som i de 
vida flesta fall- är vare sig S-fingradt eller enkelt och 
ofta nog reduceradt till en cm.-lång, fåtandad eller 
helbräddad flik; småblad smalare eller bredare om- 
vändt-äggrundt lansettlika, nästan ända till basen gan¬ 
ska tätt sågade med rundadt trubbiga eller föga skarpa 
tänder; uddbladet med 6—10 tänder på hvarje sida 
och alldeles icke framskjutande uddtand. Stipler ägg¬ 
runda, ovala eller lansettlika, blott 5—10 mm. långa 
med mycket bred bas, hela eller xnera sällan grundt , 
2—3-flikade. Of riga florala axlars hlad mycket starkt 
reducerade och redan hos den på hufvudaxeln följande 
sympodialleden alltid enkla samt oftast redan här — 
hos följande leder alltid — mycket kort eller omärk¬ 
ligt skaftade, helbräddade, ungefär af stipler nas längd 
men smalare än dessa. Stipler ovala eller äggrundt lan¬ 
settlika, fastade med bred bas samt hela. Innovations¬ 
blad öfverensstämmande med rhizombladen. Blommor 
på temligen grofva skaft„ 5-taliga. Foderstipier under 
blomningen ungefär af foderbladens längd och bredd 
eller något längre, vid fruktmognaden oftast något, 
stundom betydligt större. Blomhronan länge konkav, 
17—30 mm. bred. Kronblad blekare gula än hos de 
föregående, utan mörkare fläck vid basen. Ståndar- 
strängar temligen grofva 0—3 gånger längre än knap¬ 
parna; dessa, oöppnade, nästan dubbelt så långa som 
breda. ' Pistiller 60—120; karpeller 1,2 mm långa, från 
sidorna plattadt äggformiga, nedtill föga tjockare än 
upptill, med smal, nästan hvass rygg, på ytan nästan 
jemna eller med talrika svagt upphöjda punkter, stun¬ 
dom tillika med ett par korta mycket svaga åsar, till 
färgen grågula. • 
