229 
len antingen alldeles icke utvecklas eller blott utgör 
intill 10 X, torde sålunda vara ett ganska exakt ut¬ 
tryck för de lianliga organens potens lios hybrider af 
P. procumbens och P. reptans. — Afven mottaglighe¬ 
ten för befruktning är enligt de företagna undersök¬ 
ningarna betydligt mindre än hos P. erecta X procum¬ 
bens. Väl är det möjligt, att i några fall tillförsel af 
dugligt pollen uteblifvit — förhållandena på lokalen 
vid Ringsjön, der stamarterna ej är o synnerligen ym¬ 
niga, liksom äfven inom det nämnda området öster 
om Lund, der P. procumbens saknas och P. reptans 
på ett par af fyndorterna finnes först på något af- 
stånd, göra detta icke osannolikt — eller att den hos P. 
reptans framträdande egenheten, att på platser, som 
är o särskildt gynnsamma för en rik utveckling af det 
vegetativa systemet, hufvudsakligen begagna sig af 
förökning på vegetativ väg, i någon mån gör sig gäl¬ 
lande äfven hos hybriden; af dennas sterilitet, äfven 
då den förekommer i intim blandning med de rikligt 
fruktificerande stamarterna, framgår emellertid, att un¬ 
gefär en utvecklad karpell i hvarje blomma bör anses 
som maximum af fröproduktion hos densamma. Också 
hafva hos det mer än halfva hundratal blommor, som 
undersökts å exemplar från utländska fyndorter, till¬ 
samman blott 5—6 någorlunda väl utbildade karpel- 
ler anträffats. 
P. erecta X reptans slutligen, hybriden af de två 
minst förvandta arterna, är utan tvifvel på samma 
gång den sällsyntaste, om den ock, särskildt inom det 
område, der P. procumbens och andra närstående for¬ 
mer uppträda, endast är förbisedd. — Samtidigt här¬ 
med är den af de tre hybrida kombinationerna den i 
sexuelt hänseende sämst utrustade. Pollenet är an¬ 
tingen endast till ett par, högst 5 X dugligt, h var vid 
dock tillika bör märkas, att det ofta nog synes hafva 
varit blandadt med förkrympta pollenmoderceller, och 
att således till och med den nämnda maximi siffran 
