248 
har jag räknat ända till 150 dylika domatier (65 pä 
den ena, 85 på den andra bladhalfvan). Håren, som 
äro fästade på domatiets tak, äro enstaka eller stående 
två och två. De äro encelliga, ogrenade, ormlikt 
böjda hit och dit, spetsiga. Domatiets epidermis tycks 
sakna klyföppningar. På bladets öfv ersida märkas 
domatierna som. små, triangulära, blekgröna upphöj¬ 
ningar. 
4. Benthamia fragifera (Cornaceæ). 
Hela bladet är försedt med små, tilltryckta hår 
och är för känseln sträft. I ”hufvudvinklarne” före¬ 
komma 1—4 domatier i form af små fickor. Dessa 
framträda mycket skarpt på bladets öfversida som 
triangulära, ljusgröna upphöjningar. 
5. Biper tmguimlahim. 
Bladet eger vid bladskifvans bas två mycket tyd¬ 
liga domatier, hvilka uppstått derigenom att den när¬ 
mast bladskaftet liggande delen af skifvan har böjt 
sig tillbaka. (Häraf namnet unguiculatum?) 
6. Duranta spec. (Verbenaceæ). 
Bladskifvan är icke skarpt skild från skaftet utan 
är detta svagt vingadt genom skifvans nedersta del. 
Denna lilla del är tillbakaböjd, så att dess kant berör 
den tjocka hufvudnerven. 
7. Solanum jasminoides. 
De glatta bladen hos denna art äro dimor fa. 
Några äro bela, lancettlika — äggrunda, andra äro 
pardelade. På de hela bladen äro domatierna mycket 
bättre utvecklade än på de pardelade. Hos dessa se¬ 
nare äro de ofta mycket reducerade och tyckas till 
och med kunna saknas. Hos de förra förekomma de 
blott i de nedre hufvudvinklarne. Håren, hvilka sitta 
dels på nerven, dels på domatietaket, äro ogrenade, 
flercelliga och färglösa. Domatiernas epidermis eger 
klyföppningar. 
8. Viburnum odoratis simum (Caprifoliaceæ). 
