256 
del fullständigt eller i det närmaste antager kottens 
form och byggnad. I detta fall pläga alla eller några 
grenar i den närmast under sittande kransen böja sig 
uppåt för att följande år i sin tur alstra mer eller 
mindre fullständiga kottar *). Dylik nästan fullständig 
transformation till kottar eger dock endast undantags¬ 
vis rum. Fortsatt topptillväxt blir derigenom ej för¬ 
hindrad, utan sådan eger verkligen rum, hvarigenom 
ock inträffar, att man på äldre årsskott — ej sällan 
flera på bvarandra följande — får se rundtomkring stam¬ 
men qvarsittande lemningar efter dylika bildningar- 
Det är nemligen en inneboende egenskap hos dessa 
monströsa träd (eller buskar), att de konstant, år efter 
år, alstra sådana bildningar, aldrig normala kottar. 
Stundom inträffar deremot, att i vecken af dessa kotte- 
fjäll-liknande barr (eller barrliknande kottefjäll) alstras 
knoppar, hvil ka under följande år utväxa till en mängd 
mycket tätt sittande grenar, ej obetydligt erinrande om 
s. k. hexqvastar. Vi hafva således här exempel på det 
slags missbildning, som benämnts poly cladi, i detta fall 
uppkommen genom en annan missbildning. 
Granar, som utmärka sig genom nu angifna egen¬ 
domlighet, torde visa’sig vara ej sj^nnerligen sällsynta 
i vårt land, om blott de blifva tillbörligt uppmärksam¬ 
made. Kring Upsala hafva flera på skilda lokaler an¬ 
träffats. I botaniska trädgården finnas sedan omkring 
40 år tvenne dylika, men såsom tillhörande en häck, 
som tidt och ofta klippes, 'hafva de ej fått nå sin fulla 
höjd och utveckling. I skogaime finnas enstaka exem¬ 
plar, särskildt i närheten af Ultuna. Då denna form 
lika väl som många andra förtjenar eget namn, har 
jag benämnt den acrocona. 
Vi öfvergå nu till våra slohgranar vare sig man 
sammanfattar dem under ett namn (viminalis) eller de- 
\ , 
q Äfven om stammens terminalskott ej på nu nämiidt sätt 
hämmas i sin utveckling, kunna de primära grenarnes toppskott 
stundom på samma sätt missbildas. 
