264 
förete afvikande karakterer. Då Linné aldrig publice¬ 
rat namnet plicata och detta ur flera synpunkter är 
olämpligt, vill jag här föreslå benämningen condensata, 
hvarvid jag dock vill betona, att densamma måhända 
måste gifva vika för fastigiata (Kooh Dendr. IL 2 p. 
275) eller pyramidata F. Gèr. (i 'Ch. Magnier, Serin, fi. 
sel. FJJ såvida vår form beflnnes vara identisk med 
någon af dessa. För n. v. har det ej varit mig möjligt 
att i detta afseende vinna full klarhet. 
Äfven i många andra afseenden företer vår tall 
stor variationsförmåga, såsom med hänsyn till barrens 
längd, hanblommornas färg ^), kottarnes storlek och 
yta (slät eller på ena sidan försedd med mycket upp¬ 
höjda knölar) o. s. v. — En i ögonen mycket fallande 
form eller snarare missbildning (polycona) är den, hos 
hvilken en mängd smärre kottar sitta gyttrade rundtorn 
stammen. Exemplar deraf hafva erhållits från många 
håll inom vårt land, äfvensom från Finland. Det vill 
synas, som om — åtminstone i några fall — denna 
ovanliga kottalstringsförmåga vore något för individen 
konstant, så att dylika kottegyttringar tid efter annan 
återkommo. 
Slutligen borde något nämnas om ß. lapponica Fr., 
men då jag om denna icke har något egentligen nytt 
att meddela, må den här förbigås. I stället vill jag 
meddela ett par smånotiser, som snarast kunna hänföras 
till ”botaniska curiosa”: 
1) I det föregående har talats om sammanvuxna 
granar. Tvenne alldeles liknande fall af sammanvuxna 
tallar äro mig bekanta, nemligen ett från Sänna färgställe 
I detta, mig endast genom citat kända arbete lära dessutom 
af Pinus silvestris beskrifvas följande former: adunca, attenuata, 
inclinata och depressa. 
Det förtjenar kontrolleras, huruvida den stundom lemnade 
uppgiften, att formen med röda hanblommor {erythr anther a) äfven 
utmärker sig genom rödare ved, är med sanna förhållandet öfver- 
ensstämman de. 
