9 
understiga bihangens bredd. De öfversta holkfjällens bi- 
hang som hos föreg. — Den oregelbundna och ofullstän¬ 
diga fransningen af holkfjällens bihang synes oftast bero 
på dessa senares mindre fasta konsistens hos denna form. 
Bihangen äro dessutom merendels ojemnt bugtade eller 
skrynklade samt derigenom löst åtsittande och mindre 
tydligt tegellagda än hos föreg. former. 
å integrata! — Samtliga holkfjällens bihang, frånsedt 
en och annan springa, som når ända till bihangens midt, 
fullkomligt hela, i kanten endast något ojemna eller svagt 
sargade. Blott de 1—3 nederstas bihang äro i kanten 
kort tandade. 
En äfven i öfriga hänseenden högst föränderlig art. 
Stjelken 1—12 d. m. hög, enkel och 1 -blomstrig eller 
oftast upptill grenig. Korgar ensamma i grenspetsarne 
eller mera sällan ett par tillsamman. Bladen stundom 
bredt äggformiga, oftast dock mera aflångt eller smalt 
lansettlika, stundom alla hela och i kanten endast något 
ojemna eller glest och otydligt naggade, vanligen dock, 
utom de nedersta och öfversta, antingen djupt parflikade 
med skarpare eller trubbigare flikar, eller grundare och 
mest mot bladskifvans bas fliktandade, stundom utmärkta 
genom en karakteristisk skarp och jemn sågning, eller 
ock oregelbundet trubbtandade och naggade. Holken än 
nästan klotrund, än mera äggformig. Dess färg sällan 
alldeles kolsvart, vanligen mer eller mindre mörkare brun, 
ofta dock af ljusare färger såsom gråaktigt brun eller 
till och med ljust brungul. En form med hvita blommor 
egde halmgul holk med hvitgula fransar. Blomkor gar nes 
och blommornas förhållanden äro redan omnämnda. 
Stundom inträffar det emellertid, att äfven vigtigare 
karakterer visa sig föränderliga, och man kan i sådana 
fall råka i tvifvelsmål om, till hvilken af tvenne arter 
en form är att hänföra. Så t. ex. kan frukten någon 
gång i toppen vara försedd med rätt talrika hår, och å 
andra sidan inträffar det äfven att oregelbundet flikade 
eller nästan hela holkfjällsbihang kombineras med ljusare 
