11 
ning och bladform varierande un¬ 
gefär inom samma gränser som föregående. 
Anträffades på Skaatø pr Kragerø. Christiansand. 
Jæderen: Sirevaag; Rjofve vid Hafrsfjord. Varaldsøen 
i Hardanger. 
Den nu lemnade framställningen torde visa, huru 
som de tre arterna C. nigra, decipiens och Jacea bilda 
en serie, hvars midt intages af C. decipiens. Sistnämnda 
art är den på former rikaste, den förbinder på det när¬ 
maste med hvarandra de eljest väl skilda C. nigra och 
Jacea och är i nästan livarje hänseende ett mellanting 
mellan båda. Den förmodan har nu från flera häll blif- 
vit framstäld, att C. decipiens är en hybrid emellan sist¬ 
nämnda arter. Onekligen ligger också i hvad som hittills 
blifvit anfördt ett kraftigt stöd för en sådan uppfattning. 
Erfarenheten visar emellertid tillräckligt, att man ej en¬ 
dast på liknande grunder kan sluta till formers hybrida 
natur, och med hänsyn till C. decipiens tala dess förhål¬ 
landen i öfrigt icke för en sådan åsigt. C. decipiens 
eger i Norge en stor utbredning och en riklig förekomst. 
I de af mig besökta trakterna är den lika allmän som 
Ç. nigra. I sällskap med C. Jacea har jag endast på få 
lokaler sett densamma, och den har här ständigt haft 
stor öfvervigt öfver den senare. C. nigra och C. Jacea 
har jag aldrig sett förekomma tillsamman, dock torde 
detta väl någon gång vara fallet. I Danmark är C. de¬ 
cipiens funnen på flera ställen, C. nigra endast på en 
punkt. I Tyskland är C. nigra inskränkt till de vestliga 
provinserna, C. decipiens angifves äfven från andra trak¬ 
ter. Den finnes äfven i England, der å andra sidan C. 
Jacea icke förekommer. För att få en noggrann känne¬ 
dom om pollenets beskaffenhet har jag undersökt hela 
det insamlade materialet (inemot 200 expl.) och dervid 
funnit, att otvifvelaktig C. decipiens nästan utan undan¬ 
tag eger åtminstone 95 ^ dugligt, oftast till och med 
nästan fullkomligt normalt pollen, fullt lika godt som 
hos de förmodade stamarterna. Såväl af den nämnda 
