37 
r 
Jag har derför i denna uppsats sökt lemna en grup¬ 
pering af lafslägtena, efter hvilken det torde vara jem- 
förelsevis lätt att bestämma slägtena i de fall nämligen, 
då lafvarne äro försedda med apothecier, ty från försö¬ 
ket att bestämma lafvar i sterilt tillstånd måste natur¬ 
ligtvis nybörjaren i regeln afstå. 
Så mycket som möjligt har jag hämtat karakterer 
från sporerna, och till indelningsgrund valt sporcellernas 
(sporidesmernas) antal. Härigenom hafva lafvarne blifvit 
indelade i 5 hufvudafdelningar: med 1-, 2-, 4-, flercelliga 
och murformiga sporer. Någon förvexling mellan dessa 
afdelningar är icke tänkbar i andra fall, än då 1-celliga 
sporer genom förekomsten af tvänne ”sporoblaster” eller 
”falsk” skiljevägg synas 2-celliga. Dels plägar dock spo¬ 
rens rätta natur utrönas genom tillsättning af kalium¬ 
hydrat, dels äro äfven flertalet lafslägten med ”falskt” 
2-celliga sporer såsom sådane upptagna bland de med 
2-celliga sporer försedda lafvarne. 
Hvad beträffar grupperingen af lafslägtena inom de 
särskilda hufvudafdelningarne, har jag alltid sökt använda 
karakterer, som äro lätta att iakttaga, hvarvid jag dock 
naturligtvis måst undvika sådane, som inom samma slägte 
äro underkastade variation. Så t. ex. äro afd. I och II 
indelade i tvänne grupper: med mörka och med ofärgade 
sporer; inom afd. Ill åter har denna karakter icke kunnat 
med fördel användas, då flere hithörande icke blott släg- 
ten utan äfven arter med afseende på sporernas färg 
variera. Då dylik variation underkastade karakterer svår¬ 
ligen kunnat helt och hållet undvikas, har jag allt som 
oftast måst upptaga samma slägte på flere ställen. Konse¬ 
kvens vid grupperingen har jag åsyftat lika litet som att 
framställa någon systematisk öfverisgt. Min afsigt har ute¬ 
slutande varit att lemna en för nybörjare afsedd ”nyckel” 
till Skandinaviens lafslägten. 
Ett motsvarande försök har inom mykologien förut 
nyligen blifvit lemnadt af P. A. Saccardo i hans stora 
arbete Sylloge Fungorum omnium hucusque congnitorum. 
