) 
72 
blommat rikt. En stor mängd förtorkade nypon lågo 
nedfallna på marken eller sutto i samma tillstånd qvar 
på grenarne, och af den lilla återstod, som skulle komma 
till full utveckling, egde många blott ett ringa antal 
karpeller utbildade. R. mollissima har ju ganska väl 
utbildade frukter, och R. pimpinellæfolia var i dessa trak¬ 
ter särdeles rikt fruktbärande. 
Den sålunda i hög grad förringade produktionen så¬ 
väl af normalt pollen som af dugligt frö, i förening med 
de förut anförda omständigheterna, såsom förekomsten 
på tvenne enstaka lokaler i sällskap med R. pimpinellæ¬ 
folia och R. mollissima, samtliga formernas karakterer 
och det förhållande, hvari de stå till hvarandra och till 
dessa arter, allt detta utgör för den åsigten, att den 
norska R. involuta är en hybrid af R. pimpinellæfolia och 
R. mollissima, ett lika fullständigt bevis som dem man 
i bästa fall kan anföra för spontana hybrider öfver huf- 
vud. Också tror jag knappast, att dess hybriditet skulle 
blifvit förnekad, om man varit bekant med de former, 
som verkligen finnas, framför allt om man varit i tillfälle 
att iakttaga dem i naturen. 
Det nämndes ofvan, att de på Mosterølokalen repre¬ 
senterade formerna ej bilda en i alla hänseenden fullt 
så tydlig serie som de, hvilka finnas på Bømmeløen, och 
jag vill med ett par ord beröra några i sammanhang 
härmed stående förhållanden. Som bekant, är det ett 
utmärkande drag hos hybrider, att deras karakterer ut¬ 
göra en sammansmältning af båda stamarternas, och detta 
så, att en intermediär form i hvarje särskild t hänseende 
är nästan ett mellanting af dessa, och att, om en form 
närmar sig en af dem, detta då gäller samtliga karakte- 
rerna. Rätt ofta händer det dock tillika, att en hybrid 
form i vissa hänseenden mera närmar sig den ena, i öf- 
riga deremot mera den andra stamarten, eller att åtmin¬ 
stone i en formserie en eller annan karakter, som utmär¬ 
ker den ena stamarten, kan bibehålla sig starkare ut- 
preglad, än man på grund af de resp. formernas ställning 
