73 
i serien skulle kunnat vänta. På samma gång den sena- 
res tydlighet härigenom förminskas, ökas deremot ofta 
rikedomen på former. 
Ett par exempel hemtade från det föreliggande 
materialet torde ej sakna sitt intresse. 
Den form, som af alla först omnämndes såsom kom¬ 
mande R. pimp. särdeles nära, öfverensstämmer till be- 
väpningen snarast med de på Bømmeløen iakttagna for¬ 
merna, hvilka såsom nämndt hafva en helt annan ställ¬ 
ning i serien. 
De glabrescenta formerna på Mosterø komma inga¬ 
lunda alltid så nära R. pimp., som man på grund af 
denna egenskap skulle kunna tro. Bladen äro nemligen 
ofta utpregladt dubbelsågade samt i kanten och på un¬ 
dersidan glandelbärande, och foderflikarne äro ofta syn¬ 
nerligen afvikande från dem hos nämnda art. 
Med hänsyn till fodrets beskaffenhet torde dock 
samtliga formerna förtjena jemföras med hvarandra och 
med stamarterna. Hos R. pimp. äro foderflikarne endast 
af kronans halfva längd och fullkomligt hela, på utsidan 
alldeles glatta, på insidan klädda med ett glest, spindel- 
väfsartadt ludd. Hos R. mollis, deremot äro de betydligt 
längre, oftast mer eller mindre flikiga med stundom stora 
bladlika flikar, på utsidan glandelhåriga eller glandel- 
borstiga, på insidan och nästan alltid äfven på utsidans 
kanter klädda med ett tätt filtludd. De former af hybri¬ 
den, som finnas på Bømmeløen, närma sig, såsom ofta 
blifvit nämndt, i allmänhet mera R. mollissima. I ett 
hänseende röjer sig äfven i fodrets beskaffenhet ett starkt 
inflytande af denna. Foderflikarne äro nemligen på ut¬ 
sidan starkt glandelborstiga. Men för öfrigt äro de 
särdeles korta, nästan alltid hela, och på deras insida 
träffar man den för R. pimp. karakteristiska spindelväfs- 
hårigheten, något uppblandad likväl med ett glest filt- 
artadt ludd. Formerna på Mosterøen, som dels äro mera 
intermediärt stående dels närma sig R. pimp., hafva det 
oaktadt i allmänhet betydligt längre foderflikar, hvilka 
9 
