91 
utvecklade, ufta lika yppiga som hufvudaxeln, (derigenom 
qvastlik); blomskottens öfversta blad utbildade, oftast 3- 
fingrade; blommor ljusröda. 
R. nemoralis — turion kantig, utan eller med glesa 
glandelhår men med täta, olikstora, ganska starka, raka eller 
lutande, från sidorna hoptryckta taggar; dess blad oftast 
5-taliga, serratur grof och ojemn, udd blad bredast nedom 
eller på midten, med tvär eller hjertlik bas och långsamt 
afsmalnande lång spets; blomställningen, oftast glandel- 
hårig, än enkel, än sammansatt, hufvudaxeln i förhål¬ 
lande till biaxlarne starkt utvecklad (klaselik blomstg.); 
blomskottens öfversta blad än 3-fingrade (då blomställ¬ 
ningen är enkel) än föga utbildade och enkla (då blom¬ 
ställningen är ssatt.); blommor oftast hvita, 
R. Wahlbergii — turion kantig, utan glandler, med 
glesa, jemnstora och starka, ofta lutande, från sidorna 
hoptryckta taggar; dess blad oftast 5-taliga, undertill 
hvit- eller gråludna, serratur grof och ojemn, uddblad 
bredast nedom midten med hjertlik bas och långsamt af¬ 
smalnande, kort spets. Blomställning sammansatt, för¬ 
längd, oftast utan glandelhår, dess hufvudaxel i förhål¬ 
lande till biaxlarne starkt utvecklad (blomstg. derigenom 
klaselik); blomskottens öfversta blad föga utbildade, all¬ 
tid enkla; blommor ljusröda. 
F. stipularis — stipler bladlika. 
2) bär daggblå: 
R. cæsius. — Så länge formerna inom denna poly- 
morfa och i vårt land så vanliga art ännu äro så godt 
som obeskrifna, torde man böra bibehålla Fockes form¬ 
begränsning. Vi erhålla då följande tre former. 
F. aquatica W & N — turion ej luden, dess taggar 
borstlika, oftast långa och raka, dess blad 3—5-taliga, 
tunna, gröna, föga håriga; småblad, såväl turionernas 
