114 
som är trubbig nästan såsom bos B. crispus och till 
en bas, som är nästan lika smal som hos B . Hydro¬ 
lapathum. Stjelkblaclen ha bredare spets än hos B. 
Hydrolapathum och äro något krusiga. Stammen är 
hög såsom hos den sistnämda, fårorna äro smalare och 
grundare än hos denna. De yttre kalkbladen äro nå¬ 
got längre och spetsigare hos B. Hydrolapathum än 
hos B. crispus , och i detta afseende synes hybriden 
närmast öfverensstämma med den sednare. De inre 
kalkbladen äro efter fruktmognaden hos stamarterna 
ganska olika (fig. 1 och 2). Hos B. crispus äro de 
i omoget tillstånd till färgen rent gröna, fullt utveck¬ 
lade äro de vanligen något större än hos B. Hydro¬ 
lapathum, tunnare, mer tydligt nerviga, stundom något 
tandade med bågformiga sidokanter och jemförelsevis 
mindre gryn, med mer eller mindre trubbig spets och 
något bjertlik bas, för öfrigt till form och storlek 
mycket varierande, likväl alltid närmande sig den van¬ 
ligast förekommande formen, hvilken figuren utvisar. 
Bumex Hydrolapathum har de inre kalkbladen i out- 
veckladt tillstånd rödbruna, i utveckladt stadium min¬ 
dre än hos B. crispus, mer köttiga med mindre starkt 
framträdande nerver med raka sidokanter, vanligen 
svag tandning på en eller bägge sidor, med hvass 
spets och tvär bas, hvilken sednare i synnerhet kan 
antaga fiere olika former. Någon gång blir den hjert- 
lik och stundom bildar den en spetsig vinkel; gryn 
stora, ljusröda. Hybridens inre kalkblad (fig. 5) ha 
föräldrar nes egenskaper förenade. Färgen af dem i 
tidigt stadium är mer af B. crispus. I moget stadium 
är kalkbladens bas något hjertlik, spetsen mer sam¬ 
mandragen än hos B. crispus , nerveringen är starkare 
utpräglad än hos B. Hydrolapathum, blombottnen är i 
det närmaste sådan som hos den sistnämnda. Nöten 
hos B . crispus är, ehuru de inre kalkbladen vanligen 
äro större än dem hos B. Hydrolapathum, likväl myc¬ 
ket mindre än nöten hos denna. Hos hybriden ut- 
