125 
var näml. på samma gång pistillen ’Vergrünt 71 . (Alltså 
diaphysis med någon grad af chloranthi). 
Ti]l sist må nämnas ett enstaka exemplar med 
racemös blomställning, tydligen blott en monstrositet. 
Primula acaulis iakttog jag ehuru blott helt flyg¬ 
tigt för några år sedan under en botanisk exkursion 
till Kullen; vid ett besök där i år var hon redan öf- 
verblommad på ett exemplar när, livar om mera nedan. 
Dock kan jag äfven af denna art anföra formerna 
brevicalyx och longicalyx samt latiloba och anyustiloba 
(figg. 1, 2, 3), parallela med de här ofvanför lika 
benämda af P. elatior. Kronflikens bredd var hos /. 
latiloba ofta lika med längden eller t: o. m. större. 
Äfven här uppträdde hvardera af dessa varieteter 
om de så förtjena att uppfattas —• eller former dels 
såsom brevistyl dels såsom longistjd. 
Det ofvan omnämda exemplaret af P. acaulis från 
detta års exkursion till Kullen fans af fil. stud. Gun¬ 
nar Andersson. Det är en /. serotina. Exemplaret 
bär ett par öfverblommade blommor af vanlig form och 
storlek men därtill ännu en, olik de förra. Hon är 
först och främst till alla delar mindre, fodret till fli- 
karnes spets blott 7 mm. eller 10 mm. kortare än hos 
ett par på slump utvalda blommor af vanlig storlek; 
kronflikarne blott omkring 5 mm. långa och knapt 
4 mm. breda, icke urnupna. Blomskaftet är mycket kor¬ 
tare än vanligt hvadan blomman också satt gömd mellan 
bladen. Härtill kommer att pollenkornen är o synnerligen 
små (intill 15 // i diam. mot 30 — 40 // hos den van¬ 
liga formen) och efter allt utseende odugliga. Man 
skulle eljes möjligen här kunnat frestas att tänka på 
kleist ogami. Men ännu ett skäl, om ock svagt, som 
talar imot att kleistogami skulle hos denna art yttra 
sig under sådan form, är det, att en annan art af 
samma slägte näml. P. sinensis har kleistogama blom¬ 
mor af helt annat utseende än den nu beskrifna (jfr. 
