154 
gig (a) lokal något före fruktmognaden, dels såväl 
yttre som inre kalkblad i det tillstånd de befinna sig 
vid fruktmognaden (c). 
Endast på en lokal i Norrland har jag sett B. 
domesticus uppträda i den yppiga gestalt, som är ut¬ 
märkande för denna arts sydliga former, och det var 
på Tjufholmen i Sundsvallsfjärden, der dess sällskap, 
Triticum acutum , tydligen förrådde dess ursprung från 
sydligare kust. För att i någon mån kunna bedöma 
kalkbladens olikhet hos den sydlige och nordlige for¬ 
men af B. domesticus , har jag i 'fig. III aftecknat den 
förres inre kalkblad (a är ett ungt, b ett äldre, c ett 
sådant vid fruktmognaden). De flesta exemplaren hade 
kalkblad liknande fig. III c, endast på ett stånd, som 
syntes vara en mellanform mellan den sydliga och 
nordliga typen, hade de formen af III a och b. Fruk¬ 
ten III d tillhör kalken III c . 
Bumex propinquus J. E. Areschoug — Tynderö- 
s k är en. Denne hybrid, som i Sveriges sydliga land¬ 
skap är en tjockstammig, rikt förgrenad och med 
luxuriös blomställning utrustad ört, företedde här bil¬ 
den af en hög, smärt och spenslig växt (stjelkens dia¬ 
meter nedtill 5 m.m.) med fa och korta grenar i blom¬ 
ställningen. Afven de inre kalkbladen afvika från 
hufvudtypen. De äro till ytan mindre, ofta i förhål¬ 
lande till bredden längre, ej tandade, vid basen tvära 
eller föga urnupna, allt karakterer, hvilka förklaras 
deraf, att i fråga varande växt bildats af och tagit arf 
efter B. domesticus f. borealis. Tyvärr hade jag ej 
tillfälle att få se exemplar med fullt mogna frukter, 
så att de yttre kalkbladens läge vid fruktmognaden 
kunnat angifvas, hvadan bilderna Y c , c’, c” äro teck¬ 
nade efter fullvuxna, men ännu gröna kalkar. På fig. 
Y är a ’ det grynbärande, c’ och c” de öfriga kalk¬ 
bladen i samma blomma; de öfriga bilderna tillhöra 
olika blommor och visa, att den hos sådana Riimex- 
hybrider, hvilka, så att säga, ännu ej stadgat sig, 
