155 
vanliga variationen med hänsyn till kalkbladen äfven 
här kan i akt tagas. 
Rumex armor aciœfolius ') mihi — De inre kalk¬ 
bladen utan gryn (hg. II), äggrundt hjertlika 
med urnupen bas, de yttre trubbiga, vid frukt¬ 
mognaden nerböjda; de nedre stjelkbladen af- 
långa, afsmalnande mot den hjertlika eller tvära 
basen. Funnen i Sundsva.il vid Bünsows tjärn, i 
Sköns socken vid diken, i Tynderö vid en bäck 
nära sundet. 
Rumex ar mor aciœfolius har tydligen uppstått ge¬ 
nom korsning mellan Rumex hippolapathum och Rumex 
domesticus , ett antagande, som styrkes af de ofvan 
uppgifna karaktererna, i hvilka nämnda bägge arters 
kännetecken smält samman; emellertid äro dess pol¬ 
lenkorn af lika god beskaffenhet som hos R. domesti¬ 
cus, den är fertil och på de lokaler, der jag anträffat 
honom, föga variabel, hvarför den bör uppfattas som 
en redan utbildad, sjelfständig art. Den är mera för¬ 
grenad och har större blad än både Rumex domesticus 
och Rumex hippolapathum. De nedre stjelkbladen nå, 
fullt utvuxna, en längd (utom skaften) af 27—29 c.m. 
och en bredd af 10—11 c.m.; de äro föga krusiga, 
men starkt vågiga; bladskaften äro i förhållande till 
bladskifvan korta (5—7 c.m.). 
Anmärkningsvärdt är, att frukten (II d) synes 
vara mindre än hos begge stamarfcerna (I och III d). 
För bättre öfver sigts skull har jag afbildat äfven Ru¬ 
mex hippolapathi kalkblad och frukt (fig. I). 
Callitriche stagnatis — Mpd, Alnön i grunda vi¬ 
kar; ny för provinsen (Uppland förut nordgräns). 
Potamogeton per foliatus . — Af denna art har jag 
i en vik af Alnösundet, nära Eriksdal, tagit en 
ganska anmärkningsvärd form. Hela stjelken är 10 — 
9 De nedre stjelkbladen påminna lifligt om Nasturtium armo¬ 
racia; deraf namnet. 
