185 
Alisma ranunculoides. — Magnarp. 
Narthecium ossifragum. — Engelholms hamn. 
Juncus balticus. — St. Hult Forslöfs s.-n. 
Juncus balticus Willcl. x filiformis L. 
För liden sommar, anträffade jag vid Engelholm 
på en något fuktig betesmark mellan hamnen och sta¬ 
den en form af slagtet Juncus (gruppen lateriflori Fr.), 
som, ehuru tydligt skild från J. haïtiens Willd., dock 
genom det inuti täta strået, det tydliga stiftet o. s. v. 
tycktes komma ganska nära denna art. A andra sidan 
häntydde det långa blomstödjebladet och det spensliga, 
slaka strået otvetydigt på en slägtskap med J. filifor¬ 
mis , och vid närmare granskning befans formen i allt 
ntgöra en mycket tydlig mellanform mellan de nyss- 
nämda arterna. Så väl detta förhållande som den 
omständigheten, att formen växte bland J. haïtiens och 
J. filiformis och var alldeles steril, tycktes göra det 
i hög grad sannolikt, att här förelåge en hybrid mel¬ 
lan dessa arter, hvilket äfven vid noggrannare under¬ 
sökning blifvit bekräftadt. Som jag ej någonstädes i 
litteraturen sett en sådan hybrid omnämd, och formen 
dels förekommer i ofantligt stor mängd, dels, enligt 
hvad det skall blifva min uppgift att söka visa, tyckes 
hafva en ej ringa utbredning, torde den vara berätti¬ 
gad till en något utförligare behandling än som i van¬ 
liga fall rimligtvis kan komma hybrida former till del. 
Det torde härvid vara lämpligt att för bättre öfver- 
sigts skull samtidigt äfven nämna några ord om J. 
haïtiens och J. filiformis. 
Hos den förstnämde af dessa arter äro som be¬ 
kant stråna stälda utefter en lång, krypande rotstock, 
hos den kraftiga form som uppträder i Skåne, vanligen 
med ett mellanrum af *j 2 —2 cm. Hos J. filiformis 
sitta deremot stråna nästan alltid tätt sammanpackade 
på en rotstock, hvars stråutvecklande del i sam¬ 
band härmed är betydligt kortare än den hos J. haïtiens. 
