Literatur-öfversigt. 
5B 
cuticulan. De nedersta sågtänderna blifva stundom något 
köttigare och afsöndra liåningssaft i stället för harts liksom 
de två på bladskaftet sittande glaiidlerna, hvilka äro bygde 
nästan som bladtändernas spetsar. 
Hos andra växter kunna sågtänderna vara något enk¬ 
lare bygda; hos några afsöndras harts hos andra slem,; 
en del sågtänder äro som bekant utbildade till taggar. 
Recherches sur rorgaiiisation des Splienopliyllum et 
des Annularia. Par B. Renault. (Ann. d. Sc. Nat., 5 
ser., botan., bd. XVIII, s. 1—22, pl. 1—5, 19—22.) 
Författaren beskrifver och afbildar noga äfven den 
mikroskopiska byggnaden hos de förstenade stammarne af 
Sp^henopliyllum Stephanense n. sp., som förekommer i de öfre 
stenkolen vid Autun och Saint-Etienne. Enligt det refe¬ 
rat som E. Strasburger lemnat (i Jenaer Literaturzeit 
1874, nr 5) öfver detta arbete har förf. ej sökt att tyda 
sina undersökningar, hvilket däremot S. gör. Dessa stam¬ 
mar, af hvilka en till och med hade blad, äga enligt Stras¬ 
burger helt och hållet byggnaden af sådana fanerogam- 
rötter, som tillväxa i tjocklek, framför alt rötter af ar- 
chispermer (gymnospermer). På samma sätt, som sido¬ 
rötterna hos barrträden blifva försedda med kärlknippen 
från den grupp, som innehåller spiralkärl, erhålla bladen 
här sina kärlknippen. — Lycopodiaceerna visa som be¬ 
kant, beträffande läget af de histologiska elementen i stam¬ 
men och ordningen, hvari de uppstå, mycken likhet med 
de kormofyta växternas rötter. Dock äro alla lefvande 
Lycopodiaceer endast örtartade och är det därför lärorikt 
att i Splienopliyllum, hvars fruktifikation är lika Lycopo- 
diernas, erhålla en annan Lycopodiacétyp, hos hvilken äf¬ 
ven den sekundära vedbildningen i stammen så fullkom¬ 
ligt sluter sig till det motsvarande förloppet hos de röt¬ 
ter, som tillväxa i tjocklek. 
Oil the World-distribution of British Plants by Tho¬ 
mas Comber. (Journal of Botany, mars 1874, s. 84—88.) 
I denna uppsats, egentligen ett utdrag ur en mera 
