Uudersökuingar öfvcr bladets anatomi. 
71 
Om öfverensstämmelsen mellan stammens och bla¬ 
dets cellväfnader. 
De bevis för identiteten af det yttre barklagret i 
stammen och bladskifvans assimilerande parenkym, liksom 
af stammens inre barklager och bladets pnenmatiska cell- 
väfnad, hvilka bevis framgå af dessa undersökningar, äro 
Imfvudsakligen följande : 
1) Cellväfnaderna i hladsJcaft och medelnerv äro ofta 
de samma som i stammen. Öfverensstämmelsen mellan 
dessa cellväfnader är i synnerhet framträdande, när fibro- 
vasal-strängarne i bladskaft och medelnerven bilda en slu¬ 
ten krets. Den utanför bastlagret befintliga cellväfnaden 
öfverensstämmer därvid fullständigt med stammens bark 
och utgöres sålunda af ett yttre och ett inre barklager. 
Det yttre barklagrets celler äro långsträkta och kollenky- 
matiska och sakna intercellularrum mellan sig, liksom för¬ 
hållandet är med motsvarande celler i stammen, och det 
inre barklagret utgöres af mera rundade dubbelt kontu¬ 
rerade celler, mellan hvilka talrika luftfylda mellanrum 
förefinnas, i hvilka afseenden det öfverensstämmer med 
stammens inre barklager. När i detta senare t. ex. slem¬ 
kanaler förefinnas, såsom i Lindens stam, finnas dylika 
bildningar äfven i bladskaftets och medelnervens inre bark¬ 
lager, eller när särskilda luftlakuner uppträda i denna 
cellväfnad, såsom förhållandet är med stammen af Villar- 
sia nymplioides^ så finnas de äfven af alldeles samma form 
och anordning i det inre barklagret i bladskaftet. Ja de 
sklerenkymatiska, stjärnformiga celler, som där och hvar 
uppträda mellan de celler, som bilda mellanväggarne mel¬ 
lan i fråga varande luftkaviteter i stammen, saknas ej 
häller i bladskaftet. Och när genom fibrovasalsträngarnes 
kretsformiga anordning i bladskaftet den inre grundväf- 
naden afskiljes från den yttre såsom märg, så öfverens¬ 
stämmer denna fullständigt med stammens märg. Denna 
likhet blir i synnerhet påfallande, när stammens märg 
består af på bestämdt sätt anordnade tunnväggiga och 
