72 
F. W. 0. Arescboiig. 
tjockväggiga celler, i hvilket fall samma slags celler, an¬ 
ordnade på samma sätt, anträffas i motsvarande cellväf- 
nad i bladskaftet. 
2) JBladslcifvans assimilerande parenhym är iden- 
tisJd med hladshaftets yttre harldager och dess pneumati- 
sJca cellväfnad med dettas inre harMager. Det företrädes¬ 
vis klorofyllförande och assimilerande, ofta palissadfor- 
miga parenkym, som merendels bildar öfre sidan i hori¬ 
sontala blad, framträder först i medelnervens yttre bark¬ 
lager på ömse sidor om dennas medianlinje och utgöres 
därstädes af rundade celler, som endast genom sin kloro- 
fyllhalt skilja sig från det yttre barklagrets öfriga celler. 
På ömse sidor ut mot bladskifvan antaga dessa celler små¬ 
ningom en på ett horisontalt snitt långsträkt form och 
öfvergå sålunda efter hand i de palissadformiga cellerna 
i bladets öfre sida. Och äfven i själfva bladskifvan finnas 
i palissadparenkymets ställe där och hvar celler af samma 
natur som det yttre barklagrets celler i medelnerven, näm¬ 
ligen i bladkanterna och midt öfver de gröfre nerverna, 
så att det bladskifvan karakteriserande palissadparenky- 
met där öfvergår till ett yttre barklager af samma natur 
som det i medelnerven. När bladskifva saknas och blad¬ 
skaften förvandlas i fyllodier, finner man återigen att des¬ 
sas yttre barklager förvandlats i palissadparenkym, som 
ofta fullständigt öfverensstämmer med samma väfnad i ut¬ 
vecklade blad. 
Det pneumatiska parenkymets ursprung ur bladskaftets 
och medelnervens inre barklager synes redan framgå af 
dessa väfnaders gemensamma anatomiska karaktärer. De 
äro nämligen båda rika på intercellulära håligheter, som 
återigen saknas så väl i det yttre barklagret som i bladets 
assimilerande parenkym. Den direkta öfvergången mel¬ 
lan dessa väfnader iakttages också lätteligen vid horison¬ 
tala genomskärningar genom medelnerven i många blad, 
där i nervens undre sida det yttre barklagret försvinner 
ut mot bladskifvan, under det det inre barklagret fort- 
