Undersökningar ofver bladets anatomi. 
73 
sättes i denna del af bladet, där det bildar det pneuma¬ 
tiska parenkymet. 
3) Under vissa förhållanden förvandlas det yttre 
harhlagret i stammen till palissadparenlcym. När en växt 
saknar blad eller endast äger ett ringa antal dylika or¬ 
gan, så öfvertager stammen bladets funktioner, dess yttre 
barklager blir mycket mäktigt ocli starkt klorofyllförande 
samt antager ofta samma beskaffenliet som det assimile¬ 
rande parenkymet i bladen. När på samma gång blad 
förefinnas, bar man i synnerbet tillfälle att öfvertyga sig 
om den fullständiga öfverensstämmelsen mellan i fråga 
varande väfnader. I bladen af t. ex. Salsola Kali utgöres 
det assimilerande klorofyllförande parenkymet af tvänne 
cellrader, den yttre bestående af palissadformiga, den inre 
af nästan rektangulära celler. På vissa ställen afbrytes 
denna väfnad af grupper af kollenkymceller. I stammen 
finnes närmast under öfverbuden en klorofyllförande väf¬ 
nad, som utgöres af tvänne rader celler, livilka äro allde¬ 
les lika dem i bladet ocli som på vissa ställen ersättas af 
grupper af kollenkym. 
Då blad saknas antager stammen ofta en bladlik form, 
livarvid dess yttre barklager förvandlas i palissadparen- 
kym. Dess plattade form kan återigen antingen härleda 
sig från en stark utveckling af själfva märgen, som då 
bildar grundmassan, i hvilket fall fibrovasalsträngarne äro 
vidt åtskilda och stälda närmare stammens yta, eller ock 
är det barklagret, som bildar största delen af bladets 
massa, hvarvid fibrovasalsträngarne bilda en sluten krets 
ett slags medelnerv. I senare fall blir öfverensstämmel¬ 
sen med bladet ännu mera i ögon fallande. 
