Literatnr-ofversigt. 
83 
pâ väggarna, i synnerhet om de äro ojämna. Denna gas 
måste tydligen ha sitt ursprung från diffusionen mellan 
de i växten inneslutna och de af vattnet absorberade ga¬ 
serna. Förf. uppställer på grund häraf den hypotesen att 
växter, nedsänkta i kolsyrehaltigt vatten, först mer eller 
mindre fullständigt omgifva sig med en kolsyrehaltig at¬ 
mosfär, och sedan i förhållande till syreafskiljningen fun¬ 
gera som i sitt naturliga medium. Förhållandena blifva 
sålunda härvid i allo de samma, som dem Boussinqault 
(Central-Bl. 1865, s. 631) närmare studerat. Han fann 
nämligen att växter i ren kolsyreatmosfär förlora förmå¬ 
gan att sönderdela kolsyra, men icke, om kolsyran var 
blandad med indifferenta gaser. 
Förf. söker nu att bevisa sin hypotes genom tre olika 
metoder. 
1. Tvänne blad af Juglans och Platanus nedlades i en 
vanna, fyld med kolsyrehaltigt vatten, och öfver dem stjälp¬ 
tes glascylindrar fylda med samma vatten för att upp¬ 
samla de bildade gaserna. På det ena bladets yta bort¬ 
togs genast de bildade gasblåsorna med en fin pensel, men 
icke på det andra. Af försöken framgick då, att mängden 
af gaser (kolsyra frånräknad), som afskildes från det åt 
sig själf lämnade bladet var genomgående mycket större 
än från det borstade, samt att den gas, som bortgick från 
det senare bladet, var mycket fattigare på syre än den 
från det icke borstade. Som man ser, stå försöken full¬ 
komligt i samklang med hypotesen. Så snart växten be- 
röfvas sitt gashölje, så förlorar den äfven förmågan att 
sönderdela kolsyra. 
2. Genom lägre temperatur och genom tryck ökas som 
bekant vattnets absortionskoefficient för de nämnda ga¬ 
serna. Om växterna därför, insänkta i det kolsyrehaltiga 
vattnet, utsättas för endera af nämnda inflytelser, så bör 
ingen afskiljniug af gas kunna äga rum. Flere serier af 
försök visade äfven att så är fallet. Vid + (1 till) 2® 
C. eller 15—20 tums tryck afskiljes icke en enda blåsa. 
6 * 
I 
