100 
Bref 
har därför, oaktadt dess breddgrad ej är mer än 22 sydL, 
ej fullt tropiskt klimat. Dagarne äro val varma, ända 
till 85®F. (29 ^2 ^^0 i skuggan, men nätterna äro under 
torra årstiden så kalla, att man är rätt belåten att få 
breda öfver sig en tjock filt eller par, ocli frostnätter in¬ 
träffa livarje år, ehuru sällan skarpa. 
Men just dessa klimat-fÖrhållanden göra att i Caldas- 
trakten trifves en del af de tropiska kulturväxterna på 
samma gång som mera tempererade regioners. Där od¬ 
las Mais och Mandiocca, som lemna den oundgängliga 
farinhaii (mjöl), hvilken här ersätter bröd, samt Feijdes 
(vanligen bruna bönor), som utgöra en stor del af in- 
vånarnes föda. Ris, Kaffe, Sockerrör och Bomull trifvas 
ej bra, men våra sädesslag gå däremot förträfiligt, deras 
odlande anses dock här för ett alt för hårdt och lönlöst ar¬ 
bete. Vidare odlas Carå eller Inhame da terra (Diosco- 
rece) ; samt Batatas af flere slag (Convolvîüaceœ)^ hvars 
rötter ätas kokade; Batata iiigleza, som är hvarken mer 
eller mindre än vår vanliga potatis ; Ervilhas (Arter) och 
en del af våra vanliga grönsaker; Mamoiia (^liicinus com¬ 
munis)^ hvars olja är det mest begagnade lysmedlet; 
Amendoim eller Mandobim da terra (Arachis hypogæa); 
Vindrufvor, hvilka dock där, som på andra ställen i Bra¬ 
silien, blifva sura, emedan de mogna i regntiden ; Bananer 
och Oranger af utsöktaste slag; Persikor, Fikon, Ananas, 
Äpplen (åtminstone förr); en mängd Gurkväxter m. m. 
Den mest omtykta frukten är Jaboticaba (af Eugenici 
cauliflora), som till utseende och smak något liknar en 
röd och söt drufva af 1 dec. tums diameter. För min del 
föredrager jag dock Bananen och Orangen samt Pitanga 
amarella, den gula, något syrliga och aromatiska frukten 
af en Stenocalgz, hvilken liksom Jaboticaba ofta fore¬ 
kommer ganska ymnigt i lundar och under en het dag är 
ett välkommet fynd på den brännande campon. 
Ett kärt nöje var i början att i skog och på fält för¬ 
nya bekantskapen med våra krukväxter där hemma, om ej 
