106 
Bref 
utflygt, som dock började tämligen vidrigt, i det min ca- 
vallo stupade i eii af störtregnet söndersliten backe. Jag 
slapp dock undan med blotta förskräckelteii och ett par 
uppfläkta naglar. Detta var, i parentes sagt, livarken 
första eller sista sprattet åsnorna spelat mig. Bland an¬ 
nat föll det en sådan in en dag, då jag bundit henne i 
skogen, under det jag ett stycke därifrån samlade några 
växter, att slita sig lös‘och göra en exkursion på egen 
hand, så att jag med mina båda portörer fick gå omkr. 
72 sv. mil i hennes spår och endast med yttersta försig- 
tighet slutligen lyckades fånga henne i ett medför dt rep- 
Målet för min novemberresa var en fazenda (landtgård), 
kallad Capivary vid floden af samma namn, några mil 
från staden. Vegetationen var där ungefär densamma 
som vid Caldas, med undantag af några kärrväxter, hvar- 
för jag återvände i början af december, för att resa hit. 
Till följd af oväder m. m. blef dock ingenting af förr än 
den 22 december, då jag gaf mig i väg med en neger och 
en laståsna. Följande dag var jag framme. 
Min nuvarande vistelseort är en liten kaffeplantage 
eller fazenda, som naturligtvis bär namn efter ett helgon 
och har härtill utsetts S:a Cecilia. Den är belägen i 
Prov. S. Paulo på södra sluttningen af Serra de Caracol 
(Snäckberget), förmodligen så kallad till följd af sina vrid- 
ningar och utsprång, af hvilka ett, som går i NV och SO, 
är Serra de Caldas. Hufvudserran, som går ungefär i O. 
och V., torde hafva en höjd af 1000—150Ö fot öfver norra 
campon i Prov. Minas, men betydligt mera öfver den sö¬ 
dra i Prov. S. Paulo. Grränsen mellan dessa båda pro¬ 
vinser skall gå någonstädes uppe på bärgsryggen, men 
hvar är ej så noga bestämdt, till följe af hvilket rätt ko¬ 
miska rättstvister uppstått. — Närmaste köping eller, som 
den här kallas, povoaçao (befolkning) är S. Joåo de boa 
vista, som jag ännu ej sett, omkring 72 sv. mil härifrån 
på slättlandet i S. Paulo. 
Plantagen har ett vackert läge i en mot V. sluttande 
