frân Hj. Mosén. 
Ill 
gno stora råttor omkring ocli äta alt, som ej är ur sten¬ 
rik et, t. ex. gröten, jag liade på foten, kappsäckar och 
mera sådant; en eller annan gång på natten regnar det i 
ansigtet, utomhus tjuta sju hundar i kapp med två där¬ 
inne samt en mängd hvita och svarta barnungar, och kl. 
tre börjar en skara tuppar att böla, såsom tupparne här 
för sed hafva (det påstås, att de, som kläckas på julnat¬ 
ten, börja redan kl. 12, här finnes dock ingen sådan). 
Om jag oaktadt alt detta lyckats somna, blir glädjen ej 
lång för den hoppande ohyrans skull. I nästa vecka ri¬ 
der jag ut, om jag ock skall stå på hufvudet i sadeln, 
och med mera motion kommer nog mera sömn. 
Härmed har jag nu i korthet berättat, hvad jag un¬ 
gefärligen sett och haft för mig, sedan jag skref mitt si¬ 
sta bref; det rent botaniska måste dock naturligtvis göm¬ 
mas till hemkomsten. Här och häromkring torde jag 
stanna till framuti mars. Hvart det sedan bär utaf, kan 
jag ej ännu med bestämdhet säga; kanske 25 svenska 
mil österut till S. Thomé das Lettras, en liten ort i Mi¬ 
nas vid en hÖg serra, som har sandsteaslager (möjligen 
Itakolumit) med dendritiska teckningar, hvilket gifvit an¬ 
ledning till sednare delen af ortens namn. Det heta kli¬ 
matet därstädes jämte sandstensgrunden torde alstra en 
vegetation, synnerligen af mossor och lafvar, som i ett 
och annat är olika med granit- och gneissformationens 
vid det svalare Caldas, hvadan en resa dit är interim 
måhända voro lönande. 
Utdrag ur href från dr S. Beeggeen. 
Lake Lyndon d. 11 mars 1874. Om några dagar 
är jag tillbaka vid östkusten efter att hafva gjort en resa 
tvärs öfver landet och fått en öfversigt öfver vegetationen 
på slätterna, floddalarne, bärgshöjderna och de skogrika 
sluttningarne på västkusten med dessas rika nästan om 
tropikernas påminnande vegetation. Omkring 30 eng. mil 
