från S. Berggren. 
113 
verm ossor na ytterst raångformiga och ståtliga, t. ex. slag¬ 
tet Gottscliea, med stjälkar duhblet så grofva som Masti- 
(johryum trilobatum, ocli slagtet Sympliyogyne. I högfjälls¬ 
trakterna har jag vid 4—5000' funnit en Pliasracé (troli¬ 
gen tillhörande själfva slägtet Phascum) äfvensom några 
hittils så vidt jag vet ej i södra hemisfäreii iakttagna ar¬ 
ter af mossor, hvilka äro antingen identiska med eller åt¬ 
minstone mycket närstående arktiska arter. 
Lifvet i tält är ej alltid angenämt. Då temperaturen 
om dagen kan uppgå till 24° C., så är det ofta rimfrost 
på grästopparne om morgnarne. Men innan man går till 
hvila i sina filtar på bädden af Ormbunkar eller några 
risiga Discarier eller Leptospermer, tändes på colonial- 
manér en stor brasa af Veronica- och FncJisia-hvLskB^r, 
Pittosporéer eller trädlika Compositæ, som i öfverflöd öf- 
ver alt äro tillgängliga. I allmänhet äro folk ej mycket 
försigtiga härvid och det inträffar ofta, såsom man med 
rätta säger, att i N. Z. stora skogar nedbrännas blott 
för att tända en tobakspipa eller koka en kopp te^ en 
antydan om den oförsigtighet hvarmed man handterar el¬ 
den, hvilken äfven ofta afsigtligt tändes dels för att i den 
nedbrända skogens ställe få fram en gräsvegetation tjän¬ 
lig till fårbete, dels fÖr att odla marken. 
Wellington den 2 juli 1874. Efter resan tvärs öfver 
södra ön begaf jag mig söderut längs östkusten af samma 
ö och stannade några veckor i sydöstra delen vid Dune¬ 
din samt sydligaste punkten vid Bluff ocli Invercargill, 
från hvilka ställen jag företagit turer inåt landet. Längre 
åt väster kan man ej med de vanliga kommunikations¬ 
medlen komma, och Dusky Bay och de djupa smala fjor- 
darne på öns sydvästra kust kunna endast uppnås uti sär- 
skildt förhyrdt fartyg. Wintern är nu inne med regn och 
köld. Det är därför ej tjänlig tid till insamling af fane- 
rogamer och jag har nu begifvit mig till norra ön, där 
man har tidigare vår. 
Af fanerogamer torde jag ha funnit endast få nya 
,8 
