126 
Smärre notiser. 
Yid årssammanträdet den 13 maj anförde ordf. såsom 
n 3 ^fmska tvänne, egentligen nordamerikanska mossor, näml. 
MyurelJa Careyi^ skild från M. apicuJata bland annat 
genom starkt ojämnt sågade bladkanter och papillös rygg¬ 
sida, af stud. F. Elfviiig år 1872 tagen i Åbo-trakten och 
samtidigt äfven funnen i Krayn, de enda liittils kända 
fyndorterna för densamma i Europa, samt den från Or- 
tliotrichum speciosum, genom dubbelt mindre växt, tätare 
och lägre tufvor, mindre spetsiga blad, föga utskjutande, 
slät sporkapsel o. s. v. afvikande underarten O. elegans, 
hvilken af ordf. påträffats på en björk i Kajsaniemi, in¬ 
blandad med hufvudarten. Till denna underart ansåg 
ordf. äfven den förut i Torneå lappmark funne O. specio¬ 
sum fuscum med rätta böra föras. 
Finska Vetenskaps Societeten d. 18 maj. Prof. Lind- 
BEEG förevisade en samling frön, förärade af botaniska 
trädgården i S:t Petersburg och eidigt uppgift tillhörande 
den äkta, ända hittils i Europa ej odlade rhabarbern, 
JRJieum officinale, från vestra Sibirien, hvilka frön vid för¬ 
sök visat sig vara fullkomligt grobara, äfvensom ett stycke 
af stammen af ett förut i botaniska trädgården härstä- 
des växande, 6 alnar högt, drakblodsträd, hvilket under 
hela vintern legat i snön och hvarifrån, synbarligen ge¬ 
nom en af de utvuxna adventivrötternas afbrytning, drak¬ 
blod utsipprat. 
f Den 28:de sistlidne juni afled i Silfåkra prestgård 
kyrkoherden i Silfåkra och Piefvinge församlingar i Skåne 
Hans Heneic Ringius. Han var född d. 30 mars 1808 i 
Silfåkra, och sedan han efter afslutade studier för filoso¬ 
fiska doktorsgraden och prestexamen under 16 år biträdt 
vid pastoralvården i Norrhviddinge och i 10 år innehaft 
klockarelägenheten i Glemminge, blef han 1866 kallad till 
kyrkoherde i Silfåkra. Redan tidigt sysselsatte han sig 
