136 
J. E. Zetterstedt. 
Söder om Wisby träffar man ej få sällsyntare växter, 
såsom Falcaria Bivini, Fimpinélla nigra, Helianthemum 
Fumana, Artemisia rupestris, och i branterna mellan Kop¬ 
parsvik ocli Yiblekvarn fans i mängd Calamagrostis va¬ 
ria, som här torde hafva sin sydligaste station på Got¬ 
lands västkust. Wid Kopparsvik finnes förvildad Inula 
Helenium, under bärgväggarne Änthriscus vulgaris och 
Fpïlobium parviflorum samt på grässluttningar genom¬ 
korsade af rännilar Tetragonolohus siliquosus var. mari¬ 
timus, Carex fulva, Finguicula alpina. Allium Schoeno- 
prasum. Mentha aguatica, samt den vackra, på Gotland 
allmänna, Anthyllis vulneraria var. coccinea. På fälten of- 
van Kopparsvik var Cerastium glutinosum ställvis ymnig 
och i åkrarne observerades Scandix Pecten och Papaver 
Argemone. 
Återstår ännu att tala om Wisby Gamle hamn, en 
plats mycket märklig genom sin rikedom på växtarter, 
hvaraf dock många äro helt främmande för ön. Det är 
med denna plats som med andra hamnplatser, att arter 
komma och försvinna, hvarför det fordras mångåriga fort¬ 
satta observationer, för att därom vinna en noggrannare 
kännedom. Om någras infÖdingsrätt, såsom Zanichellia 
pedicellata och Lemna gihha, samt några allmännare hafs- 
strandsväxter, såsom Plantago maritima och Triglochin 
maritimum, torde intet tvifvel kuiina uppstå, men en 
mängd andra arter, hvilka dock bibehållit sig under en 
längre följd af år, såsom Farsetia incana. Lepidium la¬ 
tifolium, Senehier a Coronopus, Carduus nutans. Pumex 
palustris, Melilotus alba, Diplotaxis tenuifolia och mura¬ 
lis, torde ej kunna anses såsom infödingar härstädes. 
Hvad laffloran beträffar så finner man redan vid 
Wisby, isynnerhet på kalkbergen söder om staden, de fie¬ 
sta Gotlands kalklafvar och nästan alla de stora arterna, 
såsom Cladonia endiviœfolia, alcicornis och pyxidata var. 
Pocillum, Squamaria lentigera och crassa (den sist nämnda 
dock vida sparsammare här än på Gotlands östra sida). 
