Literatur-ôfversigt. 
151 
nåde conferva-dixid^åe, celltrådar, som uppkomma ur de 
groende mossporerna, och på hvilka sedan den bladbä¬ 
rande moss-stjälken uppstår. De resultat, bvartill förf. 
kommit vid sina studier öfver protomemat, äro följande. 
1. De ur sporerna framkomna proembryotrådarne 
(Sporenvorkeim) kunna erhålla olika fysiologisk daning, 
alt efter som de befinna sig öfver eller under jordytan. 
De öfver jorden belägna delarne äro rika på klorofyll och 
tvärväggarne mellan de enskilda cellerna äro för det me¬ 
sta lodrätta mot trådens längdaxel (egentligt protonerna). 
De underjordiska delarne däremot äro fattiga på kloro¬ 
fyll och tvärväggarne stå snedt (Rhizoiden des Sporen- 
vorkeims). Dessa olika fysiologiska bildningar kunna till¬ 
höra helt olika trådar, men kunna äfven uppträda på en 
och samma tråd. 
2 . Grenproembryonerna motsvara i alla afseenden 
med undantag af ursprunget spor-proembryonerna. Rot¬ 
håren å ena sidan och det sekundära protonemat å den 
andra äro endast de två fysiologiskt olika utbildade for¬ 
merna af en och samma sak. 
3. Byggnaden af spor-proembryot och grenproem- 
bryot öfverensstämmer i det väsendtliga med moss-stam- 
mens struktur. Den senare har i vegetationsspetsen en 
tresidig toppcell, som nedåt afsätter segment, ordnade i 
spiral. Just en sådan toppcell finnes såväl hos proembry- 
ots som hos grenproembryots axel. Dock växer alltid 
här toppcellen, innan den delar sig, så mycket på läng¬ 
den, att de segmentafskärande väggarne icke såsom i 
moss-stammen ömsesidigt skära hvarandra; och härigenom 
uppstår en cellrad och icke en cellkropp. I de underjor¬ 
diska delarne af båda slagen proembryoner visa verkli¬ 
gen de sneda väggarne en spiralställning, och om vi tänka 
oss en sådan axel förkortad så mycket att tre väggar 
skära hvarandra, så hafva vi ett med tresidig toppcell 
växande organ, liksom hos den typiska moss-stammen. 
4. Förgreningen hos de båda slagen af proembryoner 
