Literatur-ofversigt. 
179 
häftad med luckor. Kultur i stor skala måste därför all¬ 
tid fullständiga den andra undersökningen. — Det van¬ 
liga möglet (Fmicillium) t. ex. kan man ej förmå att 
frambringa frukt, utom då det odlas i massa på ett fa¬ 
stare substrat. Men genom att sedan taga en enda spor 
af en frukt, erhållen vid odling i mängd, och odla den 
på ett objektglas, kan man först bevisa att frukten verk¬ 
ligen tillhör den i fråga varande mögelarten. 
Då man vill företaga odling i mängd, måste man an¬ 
vända ett rent material till sådd och ett svampfritt sub¬ 
strat för sporer la. Till fasta och halfîly tande substrat 
passa kokad hästgödsel, plommon- och päronmos och fram¬ 
för alt osyradt bröd. Man upphettar t. ex. ^ 4 —V 2 
tjocka brÖdskifvor flere timmar i 100° varm luft, hvari- 
genom alla svampsporer däri dödas. Sedan utsprider man 
rent material af i vatten utrörda sporer med en flat nål 
öfver brödets yta och fuktar det sedan med litet kokadt 
vatten. Därpå ställes det under en kupa i en temperatur, 
som ej är under 12 °C., och inom få dagar har svampen 
redan utbildat frukt samt uppträder, på detta sätt fram- 
bragd, i en typisk och karakteristisk form. — Då man 
använder en vätska till odling i stort, kan man begagna 
samma sorts näringsvätska, som vid odling af ensamma 
sporer. Dock måste man koka odlingsvätskan i samma 
kolf, som man vill använda till odlingen, ända tils de kok¬ 
heta ångorna bortgå genom det dubbla lager af filtrer- 
papper, som blifvit bundet som skydd öfver öppningen på 
kolfven. Vätskan bör ej stå mer än 2—3 tum högt i kolf- 
ven. Papperstuten på kolfven får endast ett ögonblick 
upplyftas, då man hastigt nedkastar ett sporangium däri; 
ty kommer endast en enda af de öfverallt förekommande 
mögelsvamparnes sporer med i kolfven, så misslyckas od¬ 
lingen; den odlade svampen dör snart. 
Ofvan anförda metoder angå endast de saprofytiska 
svamparne. För undersökningen af de parasitiska svam- 
parnes utveckling har man redan för längre tid sedan 
12 -^ 
