180 
Literatur-ofversigt. 
flere metoder. Hos dessa kan man i allmänhet ej med 
säkerhet förfölja en enda spors utveckling längre än till 
dess den har skjutit en grodd tråd genom huden, vare sig 
hos växten eller djuret. 
Das mekanisclie Princip iiii anatomischen Bau der Mo- 
nocotylen mit vergleichenden Ausblicken auf die übri¬ 
gen Pflanzenklassen. Von Dr S. Schwendener. Mit 13 
Holzschn. u. lithogr. Tafl. in Farbendruck. Leipzig 1874, 
179 s. 8:o. — Pris 12 mark. 
De högre stående växterna utmärka sig genom en 
mycket långt gående arbetsfördelning och en motsvarande 
morfologisk differentiering af väfnaderna, och liksom alla 
vigtigare förrättningar äro fördelade på lika så många sär¬ 
skilda system af elementarorgan, så finnas äf\en bestämda, 
anatomiskt utmärkta celler, som hafva på sin lott att 
åstadkomma den nödiga fastheten. Dessa celler bilda 
växternas mekaniska system, hvilket är hygdt helt och 
hållet efter mekanikens lagar. Bastcellerna, med inhe- 
räkning af lihriformet, och de bastliknande kollenkym- 
cellerna, hvilka äro förbundna med de förra genom tal¬ 
rika öfvergångsformer, äro de enda elementarorgan, som 
spela en specifikt mekanisk rol. Dessa celler äro där¬ 
för äfven de mest konstanta och väsendtligaste hestånds- 
delarne i växternas mekaniska system; endast de bilda 
förstärkningslisterna på de I-formiga pelarne ^), de sub- 
epidermoidala nerfverna, de fasta rören o. s. v. De öf- 
riga cellformerna uppträda alltid endast såsom samman- 
hindningsleder eller fyllnadsmassor och äro i första rum¬ 
met afpassade för andra ändamål. De mekaniska cellerna 
äro långsträkta prosenkymatiska celler med mer eller 
mindre förtjockade membraner, hvars molekuler visa en 
Då förf. i st. för pelare, bjälkar, sparrar m. m. öfver alt 
begagnat uttrycket ’^Träger”, har ref. nyttjat ordet pelare. 
